Annotation

Наш стан на даний момент можна охарактеризувати як «нікчемність». Чи можете ви сказати, що володієте собою? Контролюєте свої думки, емоції, вчинки? Чи вмієте планувати своє майбутнє і здійснювати свої плани і мрії? З цієї книги ви дізнаєтеся, як простими методами домогтися дивовижних результатів по зміні своїх звичок і стати Людиною з великої літери.

Ця книга не є спеціалізованим керівництвом в різних сферах діяльності. Це скоріше потужний багатофункціональний мотиватор в умовах дефіциту часу і безперервного потоку інформації.

Ігор Кузьма є автором ряду робіт і художніх творів по особистісному саморозвитку і психологічній адаптації,здоровому способу життя. Працює в галузі медицини и спорту.

Ігор Кузьма

Передмова

Вступ

Розділ 1 Морально-релігійний аспект

Розділ 2 Чого ви хочете?

Розділ 3 Не бійтесь помилок

Розділ 4 Вчіться при будь-якій нагоді!

Розділ 5 Не жалійтеся!

Розділ 6 Будьте наполегливі в досягненні мети

Розділ 7 Харизма

Розділ 8 Здобути міцне здоров'я

Розділ 9 Спілкуйтесь з позитивними людьми

Розділ 10 Секрет щастя

Розділ 11 Не чекайте змін!

Розділ 12 Майжевсіпочинали знуля (історіїуспіху)

Ігор Кузьма
Від нікчеми до надлюдини

Доступна інструкція по досягненню мрії

Передмова

Наш стан на даний момент можна охарактеризувати як «нікчемність». Це визначення стосується практично кожної людини. І не варто ображатися і надувати щоки. Чи можете ви сказати, що володієте собою? Контролюєте свої думки, емоції, вчинки? Чи вмієте планувати своє майбутнє і здійснювати свої плани і мрії? З цієї книги ви дізнаєтеся, як простими методами домогтися дивовижних результатів по зміні своїх звичок і стати Людиною з великої літери.

Отже, що ж ми маємо на сьогоднішній день? Лінь, погане здоров'я і самопочуття, безсоння, невпевненість в собі, часту депресію, ненависну роботу, самотність. Якщо ви не знайшли в собі хоча б однієї з цих якостей — можете вважати, що вам шалено пощастило! Але пам'ятайте, ніхто не кращий за вас!!!! Ця книга не є спеціалізованим керівництвом в різних сферах діяльності. Це скоріше потужний багатофункціональний мотиватор, концентрований «стусан під зад» в умовах дефіциту часу і безперервного потоку інформації.

В кінці книги вас чекають цікаві й повчальні історії найвідоміших і найбагатших людей світу, які знімають деякі таємниці досягнення успіху, і покажуть, в чому криється секрет їх процвітання.

Вступ

У цій книзі я трохи погодую вас отрутою, тому що буду цитувати думки великих людей. Для початку процитую Норбекова:

«Мій наставник часто повторював: " Не годуй мене отрутою, повторюючи чужі висловлювання».

В Європі прийнято говорити з-за спин великих мудреців, тобто цитувати їх.

На Сході це вважається поганим тоном, тому що цитата, пропущена через свідомість оратора, є інформацією другої свіжості. Будь-яка їжа, пропущена через шлунок, має тенденцію змінювати свою сутність.

Якщо ви не згодні, з'їжте шматок дивовижного торта, почекайте, поки перетравиться, і спробуйте з'їсти цей шматок ще раз. Це і є цитата».

Будучи частково згідним із Норбековим, я все-таки, дозволю собі цитувати думки великих людей, щоб не винаходити велосипед і інші засоби пересування.

Перефразовуючи відоме прислів'я, скажу: цитати в великих кількостях отрута, в малих — ліки.

Розділ 1 Морально-релігійний аспект

Ви зможете отримати в житті все, що захочете,

якщо тільки допоможете достатній кількості інших

людей отримати те, чого хочуть вони.

Зіг Зіглар

«Бідних людей задовольнити найважче. Дайте їм щось безкоштовно, вони вирішать, що це пастка. Скажіть їм, що це лише невелика інвестиція, скажуть — багато не заробити. Скажіть їм вкластися по крупному, скажуть що у них немає грошей. Скажіть їм спробувати нові теми, скажуть — немає досвіду. Скажіть їм, що це традиційний бізнес, скажуть що це важко. Скажіть їм, що це нова бізнес-модель, вони скажуть — піраміда. Скажіть їм, відкрити магазин, скажуть — немає свободи. Скажіть їм почати новий бізнес, скажуть що немає доказів, що новий бізнес піде. Вони мають багато спільного: люблять запитувати Google, слухатися друзів, таких же безнадійних, як і вони самі, вони перебувають в роздумах більше, ніж професор університету і роблять менше ніж сліпий. Просто запитайте їх, що вони можуть? Вони не дадуть вам вдповіді. Мій висновок: замість того, щоб вимагати від серця, щоб воно билося швидше, чому б просто не діяти трохи швидше самому? Замість того, щоб перебувати в роздумах, чому б не зробити те, про що ви думаєте? Бідні люди терплять невдачі через одну загальну риси: Все Їх Життя Проходить в Очікуванні.»

Джек Ма, засновник Alibaba.

«Чи може бідна людина стати заможною? Звичайно! Унікальне поєднання бажання, планування, зусилля і наполегливості завжди можуть створити диво. Питання не в тому, чи спрацює формула успіху, а скоріше в тому, чи змусить її працювати людина. Людина — невідома змінна. Це виклик, кинутий всім нам. Ми всі можемо прийти туди, куди ми хочемо, звідти, де ми знаходимося. Будь-яка мрія може стати реальністю, якщо у нас вистачить мужності повірити в це».

Джим Рон

Чи важко багатому увійти в Царство небесне? Думаю не важче, ніж бідному. В Біблії сказано, що багатому важко ввійти в Царство небесне, але не сказано, що неможливо.

Візьмемо 10 заповідей Мойсея. Кому важче їх дотримуватися, багатому чи бідному?

Розберемо по пунктах.

Багатий буде прославляти Бога за своє багатство, а бідний буде постійно нарікати з приводу своєї бідності. Багатий буде «Шанувати батька свого і матір свою» за свій тепершній стан, а бідний, швидше за все, буде їх таємно або явно зневажати за своє животіння в убогості. І так далі…

Чи означає це, що серед багатих немає негідників і мерзотників? Та повним — повно! Але, не більше, ніж серед бідних! Ну, а якщо шанси рівні (приблизно), то вже краще бути багатим!

Але багатії теж бувають різні. Є багаті бізнесмени і є багаті творчі люди, спортсмени і так далі. Люди творчості — це письменники, артисти, художники, співаки, які на їх думку, не займаються «брудним торгашеством», а несуть в маси високе мистецтво. Насправді, серед цієї творчої інтелігенції величезний відсоток алкоголіків, наркоманів та інших збоченців, які все-таки не виробляють матеріальних цінностей, а живуть за рахунок того, що виробляють бізнесмени і прості роботяги.

Тепер поставимо запитання: чи легко стати багатим? І тут відповідь теж неоднозначна. Кому як!

Є спадкова халява, коли багатенькі батьки залишають своїм чадам величезне багатство, яке ті, як правило, успішно пропалюють за короткий період часу, після чого їм стає ще важче заробити, ніж тим, у кого грошей зроду не було. Адже вони все отримали даремно, без праці і хробак паразитизму настільки глибоко проник в їх свідомість, що вони швидше підуть на злочин або вдаряться в глибоку депресію, ніж почнуть з самого початку змінювати своє мислення і поступово ставати виробниками а не споживачами.

Є люди, що володіють величезною харизмою і врожденим гіпнозом, які з раннього дитинства звикли і вміють управляти і керувати людьми. Таких людей небагато, але вони, як правило, досягають успіху в будь-якій сфері діяльності, що не вимагає якогось особливого, специфічного природнього таланту. Вони, за звичай, стають керівниками, політиками, громадськими діячами, на худий кінець, аферистами великого або середнього масштабу. На таких людях лежить величезна відповідальність, тому що, кому багато дано, з того і багато спитають. Вони можуть стати благодійниками людства, так і тимчасово створити для величезних мас людей великі проблеми і неприємності. За прикладами далеко ходити не треба. Найбільш відомі і характерні приклади таких людей — це всі диктатори, месії і пророки, генії мистецтва, науки і т. д.

Не забувайте ділитися заробленим і нажитим з іншими! Це необхідно не просто і не тільки з міркувань моралі і для примирення з власною совістю. Зараз я доведу за допомогою простої арифметики, що це вигідно насамперед вам самим. Для цього я покличу на допомогу геніального Бернарда Шоу, який одного разу сказав: «Якщо у вас є яблуко і у мене є яблуко і ми обміняємося цими яблуками, то і у вас і у мене, як і раніше буде по одному яблуку. Але якщо у мене є ідея і у вас є ідея і ми обміняємося ідеями, то у вас буде дві ідеї і у мене буде дві ідеї».

Але найголовніше полягає в тому, що саме бажання ділитися є навіть більш важливим, ніж його здійснення. Таким чином, ви перестаєте прикріплятися, іноді, буквально приростати до свого матеріального достатку. А таке приростання загрожує дуже неприємними наслідками, коли вже не речі служать людині, а людина — речам, і її життя перетворюється в постійну гонитву за вічно втікаючим горизонтом. А що може чекати нас за горизонтом? Тільки новий горизонт і так до нескінченності. Розповім анекдот: Йде чоловік додому, весь в думках: дружина сварлива, діти погано вчаться, зарплата мізерна, куди не кинь оком — вічно чогось не вистачає! Раптом бачить: прямо на дорозі лежить купа грошей! Підняв, порахував і засмутився — не вистачає!

Якщо у вас буде внутрішня готовність не тільки отримувати, але й віддавати, то це обов'язково відчують і помітять оточуючі вас люди. І тоді у вас будуть виходити розпочаті справи і здійснюватися задумані плани, тому, що ви станете генератором і джерелом позитиву і благополуччя. Крім того, це додасть ще більше спокою і впевненості вашим діям, що також негайно буде поширюватися навколо і вже на новому витку розвитку посприяє вашому подальшому вдосконаленню і процвітанню.

Розділ 2 Чого ви хочете?

Вийміть свої мрії з повітря,

де вони туманно плавають,

і кристалізуйте їх в ясні,

конкретні і записані на папері цілі.

Брайан Трейсі

Коли мені було 17, я прочитав цитату — щось на зразок цього: «Якщо ви живете щодня так, як ніби він останній, коли-небудь ви виявитеся праві». Цитата справила на мене враження і з тих пір, вже 33 роки, я дивлюся в дзеркало щодня і запитую себе: «Якби сьогоднішній день був останнім у моєму житті, чи захотів би я робити те, що збираюся зробити сьогодні?». І як тільки відповіддю було «ні» протягом декількох днів поспіль, я розумів, що треба щось міняти.

Стів Джобс

Як я вже попереджав, в моїй книзі досить багато цитат, тому що я поважаю і ціную думку розумних людей, які домоглися результатів і успіхів в різних галузях діяльності, і які на практиці довели що їх слова не є порожнім звуком.

Якщо ви хочете чогось домогтися то, для початку, треба зрозуміти, чого саме ви прагнете. Тому сядьте спокійно, зосередьтеся і дуже відповідально уявіть для себе, чого б ви хотіли досягти через один рік, 5 років, 10 років (потрібне виділити). Обов'язково запишіть це на папері. На наступний день поверніться до цього запису і обов'язково запитаєте себе: чи я дійсно цього хочу? Якщо ви почнете сумніватися, чи ваше бажання змінитися, то замисліться над тим, чи дійсно ви знаєте свою мету і чи потрібно вам до неї прагнути. А якщо виявиться, що у вас немає мети і ви не знаєте чого б ви хотіли, то просто розслабтеся і отримайте задоволення від свого теперішнього жалюгідного існування.

Для тих, хто все-таки має мету і впевнений у своєму виборі залишається продовжити робити кроки до здійснення наміченої мети.

А тим, хто ніяк не може знайти своє покликання в житті і не знає, чим йому зайнятися, можу порадити просте рішення проблеми: знайдіть хороший східний гороскоп, (бажано, щоб він базувався на китайських джерелах) і подивіться основні здібності і схильності до видів діяльності й занять для різних знаків зодіаку. Це не обов'язково повинні бути 12 знаків зодіаку, можна просто взяти стихії: земля, вода, вогонь, повітря.

Візьмемо приклад: знак зодіаку близнята, стихія повітря, основні здібності і види діяльності — творчість, вірші, малювання, спів, гра на музичних інструментах, вивчення іноземних мов, логічні та математичні здібності і т. д.

Аналогічним способом знаходимо сильні місця інших знаків зодіаку і пристосовуємо їх до своїх індивідуальних можливостей. Це аж ніяк не означає, що не можна займатися чимось іншим, що не є вашою сильною стороною, але думаю ви погодитеся, що нерозумно карлику займатися баскетболом, а худому дистрофіку — важкою атлетикою. Не має сенсу не використовувати свої природні дані на всі 100 відсотків.

Тут може бути цікавим приклад, Дональда Трампа (близнюк, стихія-повітря), який все життя займався будівельним бізнесом, причому успішно, але якого завжди тягнуло займатись творчістю- на телебачення, до зйомок фільмів, публічних виступів і. т. д.

Є дуже дієвий метод вирішення цієї проблеми. Проведіть потужний тотальний мозковий штурм, запустіть глибоко в підсвідомості питання: «Чим мені займатися, в якій області діяльності я зможу досягти найбільшого успіху?» Після цього постійно повертайтеся до цієї думки, нагадуйте своїй підсвідомості, що ви з нетерпінням чекаєте від неї вирішення цього питання. Підключіть до цього своїх друзів, родичів і близьких. Ненав'язливо запитаєте, чим на їхню думку, ви могли б займатися, які вони бачать сильні сторони вашої особистості і які є таланти, яких ви самі в собі не помічаєте. Може бути, 95 % їх відповідей будуть абсолютно марними і нічого не значущими, але зате, решта 5 % або, нехай, навіть 1 % їх відповідей і рекомендацій можуть надати вам неоціненну допомогу, оскільки з боку завжди видніше і ви ніколи не можете бути об'єктивним по відношенню до самого себе.

Повністю неспроможними є спроби самовиправдання за допомогою слів типу: «не було часу», «я не знав», «я не міг», «вони мені заважали», «вони мене не розуміли» і т. д. Негайно позбудьтеся від цих слів-паразитів (і ще багатьох інших), виключіть їх зі свого лексикону. Вони абсолютно нічим вам не допоможуть, а нашкодити можуть значно, спотворюючи справжній стан речей і перекладаючи вину за ваш нинішній плачевний стан з вас на «поганого» дядька (або тітку).

Розділ 3 Не бійтесь помилок

Той, хто правильно вказує на мої помилки, — мій учитель;

той, хто правильно відзначає мої вірні вчинки, — мій друг;

той, хто мені лестить, — мій ворог.

Сунь Цзи

За статистикою, дев'ять з десяти підприємців прогорають в перші п'ять років існування їхнього бізнесу.

З кожних десятьох, які вижили дев'ять стають банкрутами в наступні п'ять років.

Питання: в чому різниця між тим єдиним, хто домагається успіху, і тими дев'ятьох, хто терпить крах?

Відповідь: для успіху в бізнесі потрібні ті ж самі ключові навички, цінності та лідерські якості, які формуються у військовослужбовців.

Кійосакі Роберт

На все життя візьміть собі звичку робити те, чого боїтеся.

Якщо ви зробите те, чого бійтеся, ваш страх напевно помре.

Ральф Уолдо Емерсон

Коли ви дієте сміливо, до вас на допомогу йдуть невидимі сили.

І кожен акт мужності веде до зростання вашої мужності і готовності в майбутньому проявити ще більше хоробрості.

Усякий раз, коли ви, не маючи гарантій успіху, вживаєте дію з просування вперед, ваші страхи зменшуються, а відвага і впевненість в собі зростають. В кінцевому підсумку ви досягаєте такого стану, де вас вже ніщо не лякає.

Брайан Трейсі

Хочеш, не хочеш, а доведеться привести банальну фразу про те, що не помиляється той, хто нічого не робить. Ця книга зовсім не про те, як стати бізнесменом або підприємцем і тим більше не про те, як заробити купу грошей. Вона про те, як стань СПРАВЖНІМ і як максимально реалізуватися в цьому неймовірно жахливому і запаморочливо прекрасному світі! Виникає законне, лякаюче всіх питання: а чи варто при таких мізерних шансах вплутуватися у всю цю метушню? Це питання аналогічне питанню «а чи варто народжуватися?» Або «а чи варто жити?». У будь-якому випадку, чим би ви не займалися: творчість, спорт, бізнес, бомжування, відхід у монастир (в останньому випадку, особливо!) вам доведеться буквально воювати з оточуючими людьми, обставинами і т. д, а особливо, зі своїми власними невпевненістю, страхами, слабкостями, комплексами.

Світ влаштований, як би нам не хотілося думати інакше, на конкурентній основі. Якщо сумніваєтеся, погляньте на світ природи, де йде щосекундна боротьба за виживання: голод, холод, спрага, постійна загроза з боку хижаків (і перш за все-людини!), хвороби, стихійні лиха і т. д. Навряд, чи таке життя можна назвати занадто легким та комфортним. Але саме в таких умовах зберігається і поліпшується природний генофонд, іншого шляху немає. І тільки людина вирішила влаштуватися комфортно, задумавши обдурити природу, насправді, обманюючи тільки саму себе. Зрозуміло, що таке життя «на булках» до добра не приводить і людство вже розплачується за свою «халяву» хворобами, кволістю, депресіями, інфантильністю, абсолютним невмінням виживати в диких умовах джунглів або міста.

В інших розділах ми ще поговоримо про історії успішних людей, а зараз необхідно зауважити, що зовсім вже знаменитими і казково багатими людьми стають генії наділені від природи певними якостями, яких немає у звичайної людини і які дуже важко розвинути. Але тут розмова йде про абсолютно видатних особистостей, яких не так вже й багато і вантаж відповідальності які вони несуть, напевно, не під силу звичайній людині, та й не потрібен їй. Звичайна людина хоче мати необхідний для його життя і розвитку набір можливостей та інструментів, які дозволять їй реалізувати свій потенціал і свої устремління. Для цього не потрібні якісь особливі посади, матеріальні засоби або природні здібності. За допомогою звичайної дисципліни, самоорганізації і знання певних методів і способів досягнення мети, можна домогтися таких результатів, які не снилися талановитим дітям багатих батьків. Але навіть для того, щоб стати середнім звичайним обивателем, необхідно докласти чимало сил і старань, щоб вижити в нашому непростому світі, де ніхто поки не скасовував закон конкуренції.

Розділ 4 Вчіться при будь-якій нагоді!

Вчіться при першій-ліпшій можливості!

Можливості множаться, коли ними користуються.

Сунь-Цзи

Життя без мети — це знущання і порожнеча; життя з метою — істинною внутрішньої метою — єдиний вид життя, яке варто прожити.

Цього можна досягти, тільки дотримуючись вказівки: «Людина, пізнай себе».

Гаррі Бенджамін

Знань ніколи не буває занадто багато, їх може бути тільки дуже мало, інша справа, знання можуть бути передчасними. Деякі знання можуть застарівати або бути неповними або погано засвоєними. Тому, ніколи не можна бути повністю впевненим, що знаєш щось досконало і ідеально. Вік живи вік учись! (Дурнем помреш — жарт). І це не для того щоб когось копіювати або бути бездумним послідовником, а для придбання великої кількості знань, без яких неможливо бути компетентним і вільно володіти інформацією з того чи іншого питання. В ідеалі, потрібно вчитися на своєму досвіді, але помилки на цьому шляху можуть мати непоправні наслідки. А тому, краще вчитися на чужих помилках, поєднуючи це з книжковою самоосвітою. І зовсім вже добре зустріти в житті Учителя з великої літери, який би все розповів, показав, розжував. Але така удача випадає не всім, іншим же доводиться задовольнятися книгами, відео, фільмами, інтернетом. В даний момент історії людства ТАЄМНИЦЬ вже, практично, не існує! Але, в величезному океані інформації розібратися НУ ДУЖЕ не просто. Порада-шукайте книги, автори яких вже постаралися замість вас, виконавши величезну, дуже трудомістку роботу зі збору та переосмислення величезних інформаційних масивів.

Перш, ніж стати яким — небудь письменником, людина повинна бути дуже хорошим читачем і мислителем! Ніколи не думайте, що ви найрозумніший, не робіть такої помилки. Якщо ви нічого не добилися в житті, значить, ви не розумний, а дурень! І не треба розчепірювати пальці і обманювати самого себе! Читайте розумні книги! Тільки не всі підряд, а ті які потрібні саме вам. Але, якщо прочитаєте зайву розумну книгу — теж не страшно. Запитайте поради у фахівців, які книги вони б порадили з певної тематики, тим більше, самі автори книг часто цитують і рекомендують інших письменників. Не полінуйтеся знайти і прочитати ці книги!

«У вас є практично необмежені можливості вчитися і вдосконалюватися в обраній вами галузі. Насправді, у вас більше мізків, здібностей і інтелекту, ніж ви зумієте використовувати, навіть якщо будете займатися саморозвитком впродовж всієї решти життя. Ви куди розумніші, ніж самі можете уявити. Немає ніякої перешкоди, яку ви не змогли б подолати, жодної проблеми, яку ви не в силах вирішити, і ніякої мети, якої ви не зумієте досягти, якщо застосуєте у вашій конкретній ситуації всю міць свого розуму».

Брайан Трейсі

Час, витрачений на навчання, ніколи не буде марно витраченим часом. Тому, що навчаючись, ви здобуваєте навички витягувати і систематизувати саме ту інформацію, яка необхідна вам для цілком певних цілей і ці навички завжди знадобляться вам в житті, чим би ви в подальшому не займалися. Чим більше ви вчитеся, тим більше в стані вивчити.

«Чим більшою мірою ви присвячуєте себе тому, щоб все життя вчитися, тим легше вам буде вивчати ще більше. Лідери люблять і вміють вчитися. Безперервне навчання — ключ до успіху в XXI столітті. Довічне навчання — це мінімальна вимога для успіху у вашій (а також в будь-який інший) сфері діяльності. Прийміть сьогодні ж рішення, що ви маєте намір стати в своєму ремеслі вічним студентом і до кінця життя збираєтеся продовжувати навчання і ставати все краще і краще. Кожен день, принаймні, 30–60 хвилин читайте матеріали, що відносяться до вашої сфери діяльності. Для розуму читання — те ж саме, що фізичнівправи для тіла. Читання кожного дня протягом години буде означати приблизно одну книгу на тиждень. Це, в свою чергу, дасть 50 книг на рік. А 50 книг на рік приведуть до того, що за наступні 10 років ви прочитаєте 500 книг. Оскільки середній дорослий житель Америки читає менше однієї книги в рік, то, почавши читати по годині в день і по одній книзі в тиждень, ви вже тільки цим досягнете неймовірної переваги в своїй галузі. Ви перетворитеся на одного з найбільш обізнаних, найбільш компетентних і найбільш високооплачуваних фахівців вашої професії просто завдяки тому, що кожен день станете читати протягом однієї години». «Уважно прочитуйте все спеціальні журнали, що стосуються вашої галузі.Читайте і вивчайте найостанніші книги. Відвідуйте навчальні курси і семінари, що проводяться справжніми знавцями в цікавій для вас сфері. Закон сумарної складності стверджує, що той індивідуум, який в будь-якій області зможе зібрати, інтегрувати і використовувати найбільшу кількість інформації, незабаром досягне в цій області вершин».

Брайан Трейсі

Не бійтеся задавати питання, особливо розумним людям. Імовірність того, що у відповідь на своє питання ви отримаєте удар в обличчя мізерно мала, а хороша, правильна відповідь може надати вам неоціненну допомогу в ваших пошуках і прагненнях. Для початку, ви повинні знайти тих людей, яким потрібно задати розумні питання. Знайдіть спосіб викликати їх увагу. Вони теж повинні бути зацікавлені в спілкуванні з вами. Зазвичай у таких людей немає ані часу, ані бажання спілкуватися з ким попало. Це вже буде ваша проблема, як завоювати їхню прихильність. Але повірте, що це варто будь-якого часу і коштів. Книги це, звичайно ж, дуже добре і їх необхідно читати у великих обсягах, але вони не зможуть замінити живого спілкування з розумною людиною, що має великий досвід в даній галузі, яка по ходу розмови зможе внести необхідні корективи і розтлумачити незрозумілі моменти, які для вас особисто будуть мати найбільше значення.

Розділ 5 Не жалійтеся!

Невдача породжує невдачу.

Люди, які вважають себе нещасливими і у яких «все життя пішло прахом», настільки довго залишаються в житті без будь-яких істотних результатів, що починають вірити в те, що не здатні ні на які результати. Вони не роблять практично нічого для того, щоб випустити на волю свої справжні потенційні можливості, і намагаються влаштувати своє життя таким чином, щоб їм доводилося працювати якомога менше.

А від такої роботи які можна очікувати результати?

Безумовно, результати будуть незначні, і це підірве їхню віру ще сильніше.

Ентоні Роббінс

Ніколи не скаржтеся на долю і на свій теперішню стан. Коли у вас все більш-менш нормально, але є якісь незначні труднощі і проблеми, не кажіть: «мені так погано, мені так недобре», адже Бог може почути ваші слова і сказати: «ти ще не знаєш, що таке погано!» і зробить вам дійсно погано. Правильніше буде, навіть коли в житті все складається не ідеально, є деякі проблеми зі здоров'ям, в справах, у відносинах, кажіть: «як же мені добре!», Бог почує ваші слова і скаже: «Ти ще не знаєш, що таке добре» і дасть вам те, про що ви навіть не мріяли! Іноді так хочеться поскаржитися комусь, поділитися своїми проблемами. Це взагалі-то правильно і іноді можна дозволити собі поплакатися комусь у жилетку, але робити це можна не дуже часто і з більш-менш близькими людьми, які досить добре вас розуміють і не звернуть ваші слабкості проти вас же в найбільш невідповідний момент.

Уникайте негативних емоцій, це якраз та річ, яка вбиває вас, закриває ваше майбутнє, не дає можливості реалізувати ваші плани. На вираз негативних емоцій і їх перетравлення йде левова частка наявної енергії і вже на щось позитивне не залишається ні сил, ні часу, ні бажання. Наші можливості безмежні, але мають певні обмеження. І ці обмеження пов'язані з нашим невмінням правильно продукувати енергію або підключатися до джерела її надходження, а, особливо, з її неправильним напрямком і не економному використанні. Прикладом практично ідеального використання наявних ресурсів може служити лазерний промінь, де сконцентрована і вузьконаправлена енергія світла має величезну силу та міць.

Іншим не менш, а то і більше мотивуючим прикладом може служити сама матінка-природа. Тут нічого не відбувається просто так, випадково. Кожен живий організм живе і розвивається відповідно до своїх генетичним програмам, в яких, звичайно, трапляються збої, але вони не впливають на загальний правильний напрямок розвитку. Навряд чи вам будь-коли доводилося бачити або чути, щоб тварина, а тим більше рослина хвилювалося без причини або з якогось вигаданого приводу. У них реакція завжди іде за подією, а не навпаки, як це часто трапляється серед людей. Будьте уважні, не полінуйтеся іноді поспостерігати за життям живої природи. Адже там ви завжди зможете почерпнути дуже корисний матеріал для роздумів і знайти багато прикладів для наслідування. Це може бути щось дуже просте, і на перший погляд непримітне, на що ви раніше ніколи не звертали пильної уваги. Але, при більш уважному розгляді, ви виявите, наскільки гармонійно і врівноважено влаштований навколишній вас світ.

Розділ 6 Будьте наполегливі в досягненні мети

Дисципліна — це сполучна ланка між поставленими цілями і їх досягненням.

Всі ми, в якійсь мірі, мимоволі повинні страждати від одного з двох «болів»: або болю, породженого дисципліною, або болю наступних жалю, каяття.

Різниця лише в тому, що біль дисципліни важить грами, в той час як біль жалю важить тонни.

Джим Рон

Каскадери сказали мені, що стрибок безпечний.

Не те щоб зовсім безпечний, але, мабуть, трохи безпечніший за вірну смерть.

Джекі Чан

Якщо в 35 років ви все ще бідні — ви це заслужили.

Джек Ма

Щоб домогтися чогось цінного або щось цінне отримати, обов'язково потрібно заплатити за це відповідну ціну. Гарне не буває дешевим або безкоштовним. Також і з досягненнями. Як відомо, будь-який товар коштує стільки, скільки праці, енергії та матеріалів витрачено на його виготовлення. Китайські товари тому такі дешеві (НЕ ВСІ!), що виготовлені дешевою робочою силою з неякісної сировини. Успішні люди більшу частину свого часу розмірковують про свої ідеї та плани. В результаті, вони постійно рухаються до цих досягнень, а досягнення ці постійно рухаються назустріч їм. Якщо ви будете постійно думати про свої цілі, писати і говорити про них, то є велика ймовірність того, що ви досягнете в житті набагато більшого, ніж той нещасний бідолаха, який більшу частину часу думає і говорить про різні свої страхи, жалі і невдачі.

«Діяти, бажано, якомога швидше, поки не згасли емоції, і не ослабла ідея. Якщо ви вчасно нічого не зробили, далі відбудеться наступне. ВИ СТАНЕТЕ ЖЕРТВОЮ ЗАКОНОМІРНО ЗГАСАЮЧОГО НАМІРУ. Зазвичай, коли ідея вражає нас, ми маємо намір щось зробити. Передбачається, що ми хоч щось робимо, коли емоції вирують в нас. І якщо ми вчасно не втілимо плани в дії, недавнє усвідомлення невідкладності наших дій починає втрачати свою силу. Через місяць пристрасть охолоне, а через рік її неможливо буде відшукати. Отже, дійте! Створіть дисципліну, поки емоції сильні, а ідея переконлива, ясна і нав'язлива. Одна з найбільших спокус — дозволити собі невелику поблажку, розслаблення. Замість того щоб робити все максимально можливе, ви все-таки дозволяєте собі зробити трохи менше, ніж в ваших силах. Проблема виникає вже при невеликому прояві зневаги. Допущене нехтування стартує, як інфекція. І далі, якщо ви про неї не подбаєте, вона переростає в хворобу. А за однією зневагою неминуче випливає інша».

Джим Рон

Бути амбітним — значить жити життям, повної великих ідей, мати велику мету в житті. У цьому світі є речі непізнавані і недоступні, але немає нічого, чого не можна було б досягти.

Глибина ваших амбіцій визначає ваше майбутнє.

• Ви бідні, тому що у вас немає бажання стати успішним.

• Ви бідні, тому що вам не вистачає передбачення.

• Ви бідні, тому що не можете впоратися з власною боягузтвом.

• Ви бідні, тому що вам не вистачає хоробрості і цілеспрямованості.

• Амбіції можуть допомогти вам перевершити всі обставини і максимально наростити свій потенціал.

• Амбіції допоможуть вам постійно вчитися і бажати досконалості.

• Амбіції допоможуть вам подолати всі перешкоди і творити чудеса, на які інші не наважуються навіть замахнутися. Неважливо, наскільки бідна ваша сім'я, не сумнівайтеся у своїх здібностях і будьте амбітні.

• Якщо ваша родина вважає вас нікчемним, вас ніхто не пошкодує.

• Якщо вашим батькам нічим платити за медичними рахунками, ніхто не буде співчувати вам.

• Якщо вас перевершать конкуренти, ви не викличете жалю.

• Якщо вас покинуть ваші близькі, ніхто не шкодуватиме вас.

• Якщо ви нічого не досягли до 35 років, вас теж ніхто не пошкодує.

Так що, будьте зухвалими або ж займайтеся домашніми справами. У будь-якому іншому випадку ви просто даремно розтрачуєте свою юність.

Джек Ма

Всі, хто думає, що китайці просто копіюють або крадуть технології із Заходу, повинні задуматися ще раз. Джек Ма — це частково Білл Гейтс, частково Стів Джобс, частково Ларрі Пейдж, частково Сергій Брін і частково Марк Цукерберг, все в одній особі.

Мартін Соррелл, генеральний директор WPP.

Як почати? Поважайте свою роботу. Створіть належне робоче місце. Небажано працювати вдома на дивані, це розслабляє і відволікає. Родичі постійно будуть діставати вас домашніми проблемами, вас будуть постійно відволікати дрібні справи, телефонні дзвінки, сусіди і так далі, і так далі. Багато хто запитує: «Навіщо наймати офіс і платити за нього великі гроші, якщо можна спокійно працювати вдома?» Відповім: якщо ви прийшли на роботу і знаєте, що в кінці місяця вам доведеться платити значну суму грошей за оренду приміщення, ви вже не зможете не раціонально витрачати робочий час, тому що кожна година буде коштувати грошей і тут мають рацію американці, які говорять «час гроші». Це з того ж розряду, що і феншуй, коли кожна діяльність повинна виконуватися в певному місці. Їсти потрібно в їдальні, спати в спальні, тренуватися в спортзалі, митися у ванній, працювати в робочому кабінеті. Можна звичайно працювати і вдома на дивані, але продуктивність такої роботи буде набагато нижче, знову-таки, через відсутність дисципліни і наявності відволікаючих чинників.

«Здатність вибрати для себе найвищий пріоритет і потім вести роботу в напрямку цієї високопріоритетної мети, поки вона не буде остаточно досягнута, — основне випробування і одночасно міра вашої сили волі, самодисципліни і твердості характеру. Виробити у себе подібну звичку найважче, але вона ж і найбільш важлива, якщо ви дійсно хочете добитися більшого успіху. Визначте найважливіше завдання, яке ви можете вирішити прямо зараз, і яке найбільше допоможе вам в досягненні найбільш важливої для вас цілі, а потім дисциплінуйте себе займатися ним і тільки ним до тих пір, поки воно не буде виконано на 100 відсотків. Одна лише здатність робити це і тільки це може цілком змінити все ваше життя. Виберіть всього одну ключову задачу, яку ви ніяк не зберетеся почати або довести до завершення, і прийміть рішення негайно зайнятися нею. Постійно повторюйте собі наступні чотири чарівних слова, які забезпечують високу мотивацію: «Зроби це прямо зараз! Зроби це прямо зараз!».

Брайан Трейсі

Найважливішою властивістю людей, які самі заробили свої гроші, є те, що вони ретельно обмірковують наявну ситуацію і потім блискавично приймають рішення. Вони контролюють себе, щоб швидко діяти і виконувати прийняті рішення. Ці люди роблять негайні ходи і відразу отримують зворотну інформацію як результат своїх дій. Якщо вони помічають, що зробили помилку, то швидко поправляються і намагаються зробити що-небудь інше. Запорука успіху полягає в тому, щоб пробувати. Ті, хто успішні, завжди рішучі, і вони роблять набагато більше дій, ніж інші люди. Відповідно до правила ймовірності, якщо ви будете випробовувати більше різних методів досягнення успіху, то виростуть і шанси, що в кінцевому рахунку ви знайдете і правильний шлях до досягнення мети.

«Невдахи люди нерішучі. Вони начебто знають, що повинні зробити або ж, навпаки, перестати робити якісь речі, але у них не вистачає характеру або сили волі для прийняття твердих рішень. В результаті вони дрейфують по життю і повільно пливуть за течією, ніколи не досягаючи щастя, самореалізації або успіху. Їм ніколи не стати багатими і не прийти до фінансової незалежності. Ці в'ялі особистості погоджуються на набагато менше, ніж допускають їх можливості. Коли ви станете рішучим і орієнтованим на дію, то тим самим переведете все своє життя на більш високі оберти. Ви будете продукувати за день набагато більше, ніж інші люди. Ви станете просуватися вперед набагато швидше оточуючих. Фактично, ви підключіться до сильнішого джерела енергії, ентузіазму та мотивації, завдяки якому відчуєте, як вас переповнює радість і приємне збудження. Надалі ця позитивна енергія буде ще швидше нести вас вперед до досягнення ваших цілей».

Брайан Трейсі

Багато хто скаржиться на те, що у них не вистачає часу і енергії на виконання певних завдань. Відкиньте всю цю нісенітницю і не займайтеся самообманом. Енергії навкруги повно, вона доступна кожному, необхідно тільки правильно її шукати і користуватися нею. Для початку, потрібно перестати тринькати ту енергію, яка вже знаходиться у вас в наявності. Не робіть зайвих справ, зайвих дзвінків по телефону, не кажіть зайвих слів (якщо це можливо) і навіть не заробляйте зайвих грошей (хоча, для деяких, це може прозвучати по-блюзнірськи). Критично життєво важливо не висловлювати негативних емоцій. Не реагуйте на оцінку ваших слів, виразів і дій іншими людьми. Ці люди самі забудуть про свої слова через кілька миттєвостей після того, як вони були вимовлені. То який же сенс вам давати таку перебільшену оцінку цим же словам? Інша справа, якщо в цих словах є об'єктивна критика. В такому випадку, проаналізуйте сказане без зайвої зарозумілості, зробіть належні висновки і більше не повертайтеся до цієї теми. Я давно виробив в собі звичку не відповідати на негативні коментарі на свою адресу в інтернеті. Краще витратити той же час, щоб подякувати тим людям, які мене похвалили.

Також, не слід постійно згадувати і копошитися в минулих невдачах, помилках, нещастях, переживаннях, сумнівах і інших непотрібних речах. Саме вони і з'їдають левову частку сили, яку людина могла б спокійно витратити на дійсно корисні і необхідні справи і звершення. Найважливішими і традиційними методами набору та придбання позитивної енергії є: перебування на природі, ігри з тваринами, спілкування з друзями, рідними, близькими. Заняття улюбленими видами діяльності, хобі, спорт, прогулянки, купання у воді, відвідування лазні, сауни. Ще більш важливе значення мають духовні практики, які дозволяють відсторонитися від земних справ і відчути єднання з Вищими силами.

Розділ 7 Харизма

Харизма- високий авторитет виключно обдарованої особистості; здатність майже гіпнотично впливати на оточуючих.

Я переконаний, що успішність привабливої особистості не є вродженою і не може бути пояснена щасливою долею. Просто, успішна людина краще за інших вміє використовувати свій дар, свій творчий хист. Завдяки цьому вона відчуває радість від виконуваної роботи, позитивні результати надихають її на нові звершення. Для цього складаються сприятливі умови, які є наслідком її оптимістичного ставлення до життя. Невдачі не бентежать її, навпаки, вона вчиться на своїх помилках, з кожним разом їй стають до наснаги все більш складні завдання. Її робота стає справою її життя! Ось чому вона випромінює впевненість, оптимізм, віру, і це знаходить відгук у оточуючих. Таким чином, в підсвідомості людини формується програма досягнення успіху. Харизматична особистість запрограмована на досягнення Успіху — уявний настрій на досягнення успіху стає звичкою!

Ніколаус Б. Енкельманн

У тлумачному словнику дається таке визначення цього поняття:

1. Божественний дар,

2. Виняткова обдарованість, що виявляється у взятті на себе керівної ролі і пов'язаної з цим ірраціональної влади.

Завдяки харизматичному впливу закриті двері відкриваються, немов самі собою, легко виникають контакти і зав'язуються тісні відносини, комунікаційний процес здійснюється як по маслу. Особистість, що володіє сильною енергетикою, яка вміє переконувати, надихати і мотивувати, що викликає довіру, може впливати на найтонші струни людської душі. На цьому рівні народжується симпатія чи антипатія. Можливо, тому харизму можна сприймати як свого роду шарм або як позитивний настрій, що сам собою передається оточуючим. Зосередьте свої думки на тому, що включає в себе поняття «харизма» і запишіть: імена десяти осіб, наділених харизматичними якостями, яких ви знаєте особисто, імена десяти харизматичних особистостей з області економіки, політики, мистецтва. Якими особливими якостями відрізняються названі вами особи? Які з цих якостей особисто ви вважаєте «харизматичними»?

До харизматичних якостей відносяться: особиста магнетично приваблива сила, наснага, яка відчувається від виконуваного життєвого завдання, ототожнення себе з виконуваною роботою (це справляє враження, що людина знаходиться на своєму місці), розкриття власних здібностей, впевненість в своїх силах і душевна рівновагу, вміння зосереджувати свою увагу на найголовнішому, комунікабельність та вміння встановлювати довготривалі і міцні міжособистісні відносини, вміння мотивувати себе та інших, здатність знаходити правильний підхід до людей, вміння ставити перед собою і іншими чіткі цілі, чарівність, активність і енергійність, вміння приймати рішення, вміння служити зразком для наслідування, позитивне сприйняття життя.

Ніколаус Б. Енкельманн

Чи можна розвинути свою харизму? Або це така вроджена властивість, як колір шкіри або зріст людини, з якими вже неможливо нічого вдіяти? І так і ні. Напевно, стати Олександром Македонським або Чингисханом простому смертному навряд чи вдасться, але розвинути в значній мірі якості лідера і привабливу особистість цілком під силу кожному.

Позбавтеся від невпевненості в собі, не бійтеся невдач, не згадуйте про свої помилки, згадуйте про свої досягнення і успіхи, сформуйте в голові образ ідеального себе і постійно повертайтеся до цього образу в усіх складних і критичних життєвих ситуаціях. Сприймайте свої промахи, як прикре непорозуміння, і продовжуйте рухатися вперед.

Ви маєте законне право на помилку, і тому поразки не будуть здаватися вам катастрофою, а досягнення не сприйматимуться, як незаслужена випадковість. Умійте радіти навіть наймінімальнішим досягненням. Шукайте будь-який привід, щоб поспілкуватися з людьми, вчіться в усіх, з ким ви спілкуєтеся. У кожної людини є чому повчитися, адже вона прожила своє унікальне життя, придбала свій індивідуальний досвід, який є неповторним і якого точно немає у вас. Навіть якщо у вас є свої незаперечно сильні сторони, вони не можуть бути універсальними, тому що не можна осягнути неосяжне, всьому навчитися. Будьте уважні, помічайте дрібниці, не відкидайте з порога незвичайні думки і ідеї, адже ці ідеї скоро можуть стати вашими ідеями і вашими планами. Будьте вдячні тим людям, книгам і обставинам які вас вчать, роблять розумнішими, змушують розуміти і враховувати чужий досвід і чужі помилки. Одним з найважливіших факторів успіху є вміння спілкуватися і взаємодіяти з людьми. І тут на перше місце виходить ваша дикція, інтонація вашого голосу, вміння контролювати емоції під час розмови, в загальному, мистецтво комунікації.

Розділ 8 Здобути міцне здоров'я

Дев'ять десятих нашого щастя залежать від здоров'я.

Артур Шопенгауер

Будьте обережні, коли читаєте книги про здоров'я: помилка може коштувати вам життя.

Марк Твен

«Ви повинні прагнути прожити до вісімдесяти, дев'яноста або навіть ста років, продовжуючи і в такому поважному віці зберігати чудове здоров'я, і вам цілком під силу зробити це, якщо ви приймете відповідне рішення. По-перше, поставте собі за мету прожити, по крайній мері, до восьмидесятирічного віку. Потім проаналізуйте свої нинішні звички, що впливають на здоров'я, і запитайте себе, чи дійсно той спосіб життя, якого ви дотримуєтеся сьогодні, дозволить вам досягти вісімдесяти років, зберігши при цьому хорошу форму. Чим більше ви концентруєте свій розум на досягненні поставлених перед собою цілей, на вирішенні поставлених проблем або на відповідях на важкі запитання, що стосуються вашого ділового та особистого життя, тим кмітливішим ви стаєте зараз і тим краще розум спрацює на вас в майбутньому. Ваш мозок і ваш творчий дух багато в чому подібні до якогось мускулу. Чим частіше ви використовуєте їх, тим сильнішими і еластичнішими вони стають. Ви в змозі реально збільшити свій інтелект і коефіцієнт інтелекту, якщо дисциплінуєте себе, щоб цілий день творчо думати. І пам'ятайте: творчий дух — це всього лише синонім, інша назва для удосконалення. Кожен раз, коли вам в голову приходить ідея, як удосконалити якусь частину своєї роботи і знайти нові, поліпшені, швидші, дешевші або більш легкі способи досягнення результату, ви функціонуєте на найвищому рівні свого творчого потенціалу. І точно так само, як ви розвиваєте свої м'язи, напружуючи їх за допомогою фізичних вправ, ви розвиваєте і свої «розумові м'язи», коли напружуєте їх. Ось вам вправа, спрямована на те, щоб зміцнити вашу інтелектуальну міць і випустити на волю генія, який сидить всередині вас».

Брайан Трейсі

Бережіть своє здоров'я! Це другий за значимістю капітал, яким ви можете розпоряджатися, і який завжди під руками, це ваша частина, ваш законний інструмент. Якщо вам не подобається ваше нинішнє оточення і нинішній стан речей, не подобається ваше тіло, рівень вашого інтелекту або ступінь емоційної стійкості, не поспішайте ненавидіти і зневажати всі ці свої якості. Замість цього спокійно зробіть «ревізію». Ви повинні розуміти, що дані вам від народження ресурси або те, що ви придбали протягом свого життя це те, чим ви володієте на даний момент і нічого іншого у вас немає. Тому, для початку, полюбіть себе таким, яким ви є зараз, змиріться зі своїм нинішнім становищем, зрозумійте, що ви є лялечкою, з якої може вилупитися прекрасний метелик. Важко уявити собі ситуацію, коли курча ненавидить яйце, з якого воно вилупилося або рослина ненавидить зерно, з якого вона виросла. Якщо вам не подобаються ваші м'язи — йдіть в спортзал, не подобається ваш голос — співайте і розвивайте дикцію. Якщо не подобаються ваше оточення, люди, з якими доводиться мати справу — поступово, ненав'язливо міняйте їх, попутно не забуваючи, що головні зміни повинні відбуватися в вас самих. Ви не повинні і навіть не маєте право вимагати від себе і від оточуючих неможливого, але того, що в ваших силах і того, що ви відчуваєте, люди повинні робити по відношенню до вас, ви можете і повинні вимагати і наполегливо цього добиватися. Ми не можемо зупинити зміни, вони відбуваються, незалежно від нашого бажання і участі. Зате, в наших силах, скорегувати ці зміни, направити їх у потрібне для нас русло.

Перш за все, ми повинні взяти на себе повну відповідальність за наш сьогоднішній стан. Пройде час, і ніякі виправдовуння не будуть прийматись до уваги, якщо результати прожитого життя будуть нікчемними і малозначущими. Цінуйте свій час, але не поспішайте! Уявіть собі, що у вас є мільйон доларів (або сто мільйонів), прекрасний будинок, красива дружина, і все що завгодно, крім здоров'я. Чи будете ви насолоджуватися життям, маючи всі блага світу, крім такої «маленької» деталі, як міцне здоров'я? То ж бо! Тому починайте або виконуйте паралельно основному заняттю регулярні фізичні вправи. Не треба шукати чогось унікального і універсального. Підходить все: швидкі прогулянки, біг, тренажерний зал, плавання, йога і.т.д. Має значення не те, чим займатися, а те, як займатися. Спочатку можна приділяти заняттям зовсім мало часу, але потім вам самим вже захочеться займатися все довше, одержуючи від занять все більше і більше задоволення, а не змушуючи себе мучитися, виконуючи фізичні вправи.

Сюди ж слід віднести рекомендації по правильному раціональному харчуванню. Нічого нового: не переїдайте, їжте свіжу, здорову їжу. Побільше каш, фруктів, овочів, зелені. Коротше — вітамінів, клітковини. Пийте достатньо багато чистої води, натуральних соків. Є чітка формула, що складається всього з п'яти слів і гарантує втрату ваги і хорошу фізичну форму. Вона звучить дуже просто: «Менше їжі і більше вправ».

Хороший, міцний сон теж займає не останнє місце в збереженні відмінного здоров'я. Спіть достатньо, але не пересипайте, інакше весь день будете млявими і сонливими.

А тепер, для підняття вашого бойового духу приведу тут одну стару притчу:

… Захворів імператор. Жахнулася свита, зраділа свита. Недуга прикувала його до ліжка. Лікарі стали його лікувати. З кожним днем вони намагалися щось зробити, але краще не ставало!

Минали дні, минали місяці, проходили роки, а він як лежав паралізований, так і лежить.

Стільки держав він підкорив, які народи поставив на коліна.

Завоювавши півсвіту, він виявився безсилим перед хворобою.

Одного разу від безпорадності він прийшов в лють: — Всім лікарям, які не змогли мене вилікувати, відрубайте голови і складіть їх на міській стіні.

Минув час. І кілометри стін побіліли від спалених черепів вчених мужів.

Одного разу імператор покликав свого головного візира; — Візир! Де твої лікарі? — О, мій повелителю! Їх більше немає. Ви ж самі наказали стратити їх. — Невже не залишилося жодного? — Так. Не залишилося жодного гідного Вашого погляду лікаря в усій державі. — Так їм і треба…

І знову потягнулися довгі безрадісні дні.

Одного разу імператор знову запитав: — Візир, пам'ятаєш, ти сказав, що не залишилося лікаря, гідного мого погляду? Поясни, що це означає. — Мій повелителю, в нашій державі залишився один-єдиний лікар. Він живе тут неподалік.

— Він вміє лікувати? — Так, вміє. Я був у нього тоді, але він такий невихований, некультурний, він такий грубіян! Як рот відкриє, так чути добірну лайка. А недавно він сказав, що знає секрет лікування самого імператора. — Тоді чому ти мені не сказав?! — Але якщо я його приведу, Ви, мій повелитель, мене покарайєе за його поведінку. — Обіцяю, що не зроблю цього. Приведи його сюди!

Через деякий час візир привів лікаря. — Кажуть, ти вмієш лікувати? У відповідь мовчання. — Чому мовчиш? Відповідай! — наказав імператор.

— Мій повелителю, я заборонив йому відкривати рот, — сказав візир. — Говори, дозволяю! Що? Невже твоїх здібностей вистачить, щоб мене вилікувати?! — Не твоє собаче діло! Ти можеш засумніватися в моїх здібностях з управління державою, тому що ти — цар. Але чому ти своїм державним розумом лізеш в медицину? Як ти можеш розбиратися там? Ти великий в своїй роботі, але в медицині ти нічим не краще шевця.

— Варта!! — люто заревів імператор. — Відрубайте йому голову… Ні… Спочатку посадіть на палю, потім облийте киплячим маслом, а потім розрубати на дрібні шматочки.

За все життя ніхто жодного разу не наважився навіть натяком допустити щось, що виходить за рамки палацового етикету, і тим більше так відповідати самому імператору!

Варта схопила лікаря, заломила йому руки і потягла до виходу, а він, дивлячись через плече, глузливо сказав: — Ей! Я твоя остання надія! Ти можеш мене вбити, але крім мене не залишилося нікого, хто зміг би тебе вилікувати. А я можу сьогодні ж поставити тебе на ноги.

Імператор відразу охолов: — Візир! Поверни його. Лекаря повернули. — Починай лікувати. Ти сказав, що сьогодні ж поставиш мене на ноги. — Але спочатку ти повинен прийняти три моїх умови, тільки після цього я приступлю до лікування.

Подолавши черговий напад люті в собі, стиснувши від злості зуби, імператор процідив: — Говори! — Накажи, щоб перед воротами палацу поставили напрудкішого у твоїй державі скакуна і невеликий мішечок золота… — Навіщо? — Це подарунок, я дуже люблю коней. — Якщо ти мене вилікуєш, я подарую тобі табун з сорока коней, навантажених мішками з золотом. — А це потім, потім… Слідом відправиш.

Друга моє умова, щоб під час лікування нікого не залишилося в палаці. — А це ще навіщо?! — Під час лікування тобі може бути боляче, ти будеш кричати, щоб ніхто не бачив тебе слабким. — Добре. Що ще? — Третє, щоб твої слуги під страхом смерті не приходили на поклик і тільки через годину приступили до виконання твоїх наказів. — Поясни! — Вони можуть перешкодити мені, і лікування не буде доведено до кінця.

Імператор прийняв умови лікаря і звелів усім піти з палацу. Вони залишилися вдвох.

— Починай! — Що починати, старий ти осел? Хто тобі сказав, що я вмію лікувати? Ти попався в мою пастку. У мене є година часу. Я так давно чекав слушного моменту, щоб покарати тебе, кровососе ти поганий!

— У мене є три давні мрії, три заповітних бажання. Перше — це плюнути на твою королівську пику! І лікар від щирого серця, смачно плюнув імператору в обличчя. Побілів повелитель від обурення і безпорадності, розуміючи, в якій ситуації опинився. Він почав ворушити головою, щоб якось протистояти такому нечувано витонченому хамству! — Ах, ти гнила колода, старий смердючий пес, ти ще ворушишся?! Тьху на тебе ще раз!

— Друга моя мрія була… О-о-о! Як давно я хотів помочитися на твою імператорську пику! І він почав здійснення другого заповітного бажання. — Варта!! До мене!! — заревів імператор, але захлинувся сечею. Він став відвертати голову від струменя, почав тягнутися плечима, щоб зубами вчепитися в ноги свого образника. Варта чула поклик повелителя, але не посміла порушити його наказ, — Ах ти, дохла скотина, — сказав лікар і штовхнув його ногою. Імператор отримав удар і відчув біль. Він раптом згадав, що поруч з подушкою є збройова стійка. Зараз він схопить свій кинджал і різоне по його ногах. Рухомий єдиним бажанням покарати того, хто кривдить, він почав тягнутися до стійки.

— Ти, виявляється, ще можеш ворушитися? — презирливо зауважив лікар. — Третя моя мрія… Але коли імператор почув третю мрію цього самозванця, він заревів, як поранений звір, заскреготав зубами! Титанічним зусиллям він зрушив з місця, сповз з ложа і, впираючись ліктями в підлогу, звиваючись, став підтягуватися до збройової стійки. — Зарубаю, — гарчав імператор, — сам, особисто розріжу на дрібні шматочки!!! Піднявшись на ватяних ногах, тримаючись за стіни, він зміг дістатися до стійки. Тремтячими руками витягнув меч і коли повернувся назад, нікого в палаці не було… він ледве доплентався до ганку.

Ах, як він пошкодував, що попався в пастку цього негідника і віддав йому самого швидконогого скакуна. Зрозумівши всю безвихідність свого стану, з трудом підійшов до першого ліпшого коня, спробував піднятися в сідло. Але сили не ті! Сили не ті! Він зубами схопився за гриву, підтягнувся на слабких руках і сів у сідло.

Прокинувся дух великого воїна, прокинувся дух великого повелителя, прокинувся дух великого полководця. — Де він? — закричав імператор до своїх слуг. Але ті, боячись вимовити хоч слово, кивком голови вказали на дорогу, по якій поскакав утікач. Імператор пустився в погоню. з кожною хвилиною він відчував, як сил стає більше і більше. Він вискочив з міських воріт і кинувся далі, пролітаючи милю за милею.

І раптом згадав: «Боже! Двадцять років я не сидів в сідлі! Двадцять років не бачив перед собою гриви коня! Двадцять років не тримав в руках меча! Двадцять років не відчував на обличчі поривів вітру!» Раптом він почув за спиною давно забуті звуки. Тупіт копит і захоплені крики наближалися. Сотні його полководців скакали вслід за ним на конях, оголивши мечі і кричачи: — Хай живе імператор!

Коли вони дісталися до нього, то побачили, що той валяється в пилюці, дригаючи руками і ногами, ледве дихаючи від нестримного сміху: — Ах, ти лікар, твою матір..! Ах, ти сучий син! Заслужив ти свій караван золота!

Розділ 9 Спілкуйтесь з позитивними людьми

Якщо ви хочете літати разом з орлами, то вам не можна водитися з індиками.

Значна частина ваших досягнень і успіхів в житті буде визначатися кількістю і якістю тих відносин, які ви встановите в своїй трудовій діяльності. Чим більша кількість людей, яких ви знаєте, і які, відповідно, знають вас, тим більше ви будете процвітати і тим швидше станете прогресувати і вдосконалюватися. Здавалося б, існує тільки два види існування і роботи: перший спосіб — самотність і другий — робота в колективі і взаємодія з іншими людьми. Але я зараз розкрию вам третій, секретний метод, який виключає недоліки перших двох методів, зате, містить їх позитивні сторони. Цей метод полягає в наступному: працюючи самостійно, віртуально думайте, що ви пов'язані з ким завгодно, що знаходиться де завгодно, на будь-якій відстані, а працюючи навіть у тісному колективі, уявляйте, що ви самі перебуваєте мало не на безлюдному острові. Таким чином, ви отримаєте можливість не залежати від одномоментного впливу, в одному випадку, гнітючої самотності, а іншому випадку, нав'язливого тиску оточуючих. На перший погляд, такий прийом може здатися важко виконуваним, але після деякого тренування ви цілком можете ним користуватися, при цьому ще і примудряючись не видаватися дивним для оточуючих. Майже на кожному значному повороті вашого життя поруч виявляється хтось, прагне або допомогти вам, або перешкодити і нашкодити. Позитивні люди протягом свого життя набувають навичок створювати, зміцнювати і підтримувати велику кількість взаємовигідних контактів і зв'язків, і в результаті вони домагаються значно більшого, ніж та людина, яка щовечора відправляється в бар випити пива з випадковими незнайомцями.

Практично, всі ситуації, в які вас ставить життя, виникають в результаті того, що ви опиняєтеся втягнутими в непотрібні взаємини з непотрібними або навіть шкідливими для вас людьми. А, фактично, всі великі досягнення, яких ви домагаєтеся в житті, є підсумком належних контактів з тими людьми, які готові допомогти вам, а ви, природно, готові допомогти їм.

Не бійтеся зустрічатися і спілкуватися з новими людьми. Це може зайняти багато часу, ви можете зустріти не тих людей, хтось може обдурити вас і ваші очікування. Зрештою, це того варте, і загальна кількість позитивних людей буде набагато більшою за тих, хто буде вам заважати, вставляти палиці в колеса і не сприяти вашому просуванню вперед. Ці зустрічі і ці люди можуть стати безцінним багажем у вашому житті, тим досвідом, який буде сприяти новим ідеям, новим прагненням, новим бажанням.

Необхідно бути одночасно і вчителем і учнем, інакше втрачається органічність і цілісність існування. Ви будете в одному випадку (коли ви весь час тільки учні), постійно сумніватися в собі і своїх можливостях, а в іншому випадку (коли ви тільки вчителі) будете занадто зарозумілими і самовпевненими. Це має бути схожим на ситуацію, коли ми одночасно є і синами (або дочками) і батьками (або матерями) в один і той же час.

Ми можемо одночасно набиратися досвіду і тут же ділитися набутим досвідом з іншими, при цьому ще й удосконалюючи мистецтво комунікації і спілкування з оточуючими людьми.

Розділ 10 Секрет щастя

Щастя — це жити на межі своїх можливостей

Ігор Кузьма

У чому секрет щастя? І тут можна включити роздуми і вигадки, типу, «ну, це складне питання, кожен розуміє щастя по-різному, у всіх свої переваги й устремління» і т. д. і т. п. Найголовніше, не піддаватися спокусі на все відповідати «хто його знає». Ця фраза є ідеальним «вимикачем» мозку. Багато жінок скажуть, що щастя-це народити і виховати дітей і поговорити з подругою по телефону, обговорюючи куплене напередодні плаття. Багато чоловіків скажуть, що щастя-це поколупатися в нутрощах автомобіля і попити пива з друзями в лазні. Найцікавіше, що і ті й інші будуть праві! Але, все ж, знайдуться і такі, яким такого «плінтусового» щастя здасться замало і вони будуть шукати чогось більшого.

«Ну, і де ж шукати цього більшого?», запитаєте ви. Так там же, де і все інше, в собі самому. Якби люди хоч коли-небудь задумалися, а чи дійсно їх бажання виникають з їх же власних мотивів і спонукань. А чи не є ці бажання чимось привнесеним ззовні? Може це продукт виховання, навчання, реклами, вплив різного роду «вчителів» і «благодійників»? Чи не виникає іноді бажання задати самому собі питання: «А чи не занадто я дрібно плаваю»? Або: «невже це моя стеля і це все, на що я здатний»?

А потім приходять зрадницькі думки «адже могло бути й гірше, чого мені ще треба, у інших і цього немає, видно така доля, Африка, он голодує». Моя вам порада: женіть геть усі цю гниль і іржу, поки вона не роз'їла вас остаточно і безповоротно! Ризик коштує дорого, але у сто разів дорожче коштують жаль про нереалізовані можливості і згаяний час! Є, напевно, люди, які поважають себе за зайвий з'їдений шматок або кілька зайвих годин сну, але така, вибачте на слові «повага» не дорогого коштує. Цих людей треба пожаліти за те, що вони ніколи не відчували справжнього задоволення і самоповаги піднявшись на вершину гори, пробігши кілька кілометрів або хоча б, відмовившись від зайвих кулінарних страв.

Окремо слід наголосити на важливості творчої реалізації. «Не закопуйте талант в землю», це не просто красива фраза, це, буквально, вимога життя. Не реалізовані здібності і таланти мають властивість мститися своєму кривдникові за допомогою розчарувань, нудьги, депресії. Більш простою мовою це називається: «Не наступай на горло власній пісні». Будьте собою, не йдіть на поводу у псевдодоброзичливців і «щирих порадників», які часто тільки і чекають наших промахів і невдач, щоб в черговий раз вимовити коронну фразу всіх невдах і злостивців: «НУ Я Ж КАЗАВ, ЩО НІЧОГО НЕ ВИЙДЕ» або, ще більш монументальну фразу «Я ТАК І ЗНАВ!». Найсумніше, що іноді в цій неблаговидній ролі виступає наша власна свідомість, яка іноді любить перелякано перестраховуватися і сумніватися в будь-якому починанні і критикувати все, що виходить за рамки звичного і стандартного.

Розділ 11 Не чекайте змін!

«Кілька років тому я вирішив, що прожити своє життя найкращим чином — це зробити щось таке, що пережило б мене.

Я вирішив, що повинен зробити такий внесок в життя, який залишився б після того, як мене не стане».

Ентоні Роббінс

Самодисципліна — це здатність змушувати себе робити те, що потрібно робити, і коли ти повинен це робити, незалежно від того, подобається це тобі, чи ні.

Альберт Хаббард

Усі ми, звичайно, розумники, круті мислителі (і не дуже круті) повинні розуміти, що в даний час банальне заробляння грошей на шматок хліба не є чимось непристойним і ганебним. Навіть якщо ви прочитали всі найрозумніші книги і поспілкувалися з найвидатнішими особистостями, це не звільняє вас від відповідальності за ваше теперішнє матеріальне становище.

Навпаки, заробляючи на життя, іноді роблячи роботу, яка нам не дуже подобається, ми стаємо набагато сильнішими. У подоланні слабкостей і ліні не буває недостойних методів. Негідним буде спасувати перед життєвими труднощами і невдачами, підняти (або опустити) руки в знак капітуляції. Ми не можемо точно знати, які випробування нам потрібні і корисні і з яких проблем і поневірянь ми винесемо найбільшу користь. Не намагайтеся охопити всі проблеми відразу. Направте промінь прожектора вашої уваги на найважливіше в цей момент. Будьте тотально сконцентровані (пошукати у Ошо).

Нехай ніщо не зупиняє вас на вашому шляху, ні погана погода за вікном, ні крики або ремонт у квартирі сусіда, ні сумніви і скепсис ваших рідних і близьких. Бульдозери та екскаватори риють котловани, танки йдуть в атаку і змітають на своєму шляху оборонні редути. Станьте бульдозером на шляху свого вдосконалення. Зметіть усі перепони всередині і зовні вас, будьте на 1000 відсотків впевнені в своїх силах. Візьміть у союзники все прочитане, почуте і побачене вами і сталевим кулаком вдарте в поставлену ціль! Як ви думаєте, вона витримає?

Якщо ви думаєте, що світ жорстокий і несправедливий, запам'ятайте: це не світ жорстокий, це ви — слабак! Не витрачайте свій час даремно. Завжди намагайтеся в одиницю часу вставити більше дії і енергії. Не займайтеся дурницями! Ваш час не безмежний! Постійно збільшуйте коефіцієнт корисної дії. Не бійтеся виявити і визнати свої помилки, а після цього відразу беріться за їх виправлення! Не сумнівайтеся, коли рішення прийнято. Краще допустити помилку, ніж нічого не робити!

Свідомо йди на конфлікти і суперечки. Пам'ятай, що ти все одно нічого не вирішуєш, і в той же час від тебе залежить все. Не ходи просто, літай над Землею, устрімляйся в майбутнє, цінуй минуле, надихайся досягнутими результатами і знай, що ти можеш зробити в 1000 разів більше. Ніколи не здавайся після першої спроби, відразу роби наступну, А якщо і вона не вдалась, то роби третю, десяту, соту спроби, поки у тебе не вийде.

Роби те, чого ти боїшся. Іди назустріч своєму страху, подружися з ним, зроби його своїм союзником. Заяви про себе на весь світ, здивуй чимось людей, не «тупикуй» енергію, виявляй свої бажання, живи, вчись, дій! Сформулюй концепцію свого життя, нехай вона стане твоєю мантрою, твоєю молитвою, ідеалом. Повторюй її невпинно з ранку до ночі і, особливо, уві сні. Поклич собі в помічники всіх, кого тільки можливо: друзів, близьких, родичів. Нехай вони знають про твої цілі, переконуй їх, що ти здатен цього досягти і тоді вони з скептиків перетворяться в помічників та однодумців. Признач себе кимось! Постійно підтверджуй свої домагання, щоб ніхто ні на секунду не сумнівався у твоїй впевненості і твоїй спроможності.

Одного разу учень запитав у Майстра: «Чи довго чекати змін на краще?». «Якщо чекати, то довго!», Відповів Майстер.

Існує один спосіб вчитися — реальні дії.

Карлос Кастанеда

Розділ 12 Майжевсіпочинали знуля (історіїуспіху)

Ніхто не кращий за вас, і ніхто не розумніший за вас. Викиньте з голови всі інші думки.

Однією з головних причин, чому ви занадто дешево «продаєте» себе, чому вам не дістає успіху взагалі і фінансового зокрема, є переконаність в тому, що люди, які діють краще за вас, і по суті своїй кращі за вас.

Але це просто неправда!!!

Щоб досягти великого успіху в житті, ви повинні стати людиною особливого, специфічного складу, вам потрібно розвинути в собі такі якості і вміння, яких у пересічної людини немає.

Брайан Трейсі

Прийшов час познайомитись з особистими історіями людей, які досягли в житті дуже багато не тільки завдяки своєму природному таланту, але, в основному, завдяки своїй феноменальній цілеспрямованості і працездатності. Ці історії підібрані і скомпільовані так, щоб мати максимальний розвиваючий і мотивуючий ефект. Ці імена у всіх на слуху, але зрозуміти механізм їх успіху не так вже й просто, якщо розглядати їх зі старими мірками і підходами. Я ніякою мірою не ідеалізую цих людей і не кажу, що їх життєвий шлях треба повторювати чи наслідувати. Просто, їхнє життя є яскравим і конкретним прикладом повної реалізації здібностей, втіленням їхніх мрій і бажань. Ці мрії і бажання абсолютно практичні і матеріальні, тому не можуть охопити всіх аспектів і проявів людського життя. Вибір зажди залишається за вами!

Джек Ма

Ма Юнь або Джек Ма — китайський підприємець, засновник і голова ради директорів компанії Alibaba Group. Перший бізнесмен з материкового Китаю, чиє фото було опубліковано на обкладинці журналу Forbes. Найбагатша людина в Китаї та 18-а найбагатша у світі за оцінками Bloomberg (29,7 млрд доларів на листопад 2014).

Джек Ма нар. 10 вересня 1964, Ханчжоу, (провінція Чжецзян) Крім нього, в родині були ще двоє дітей — старший брат і молодша сестра. Їхнє дитинство припало на час ізоляції КНР від Заходу. Батьки були бідняками. Ма був худою дитиною і в школі часто втручався в бійки. «Я не боявся супротивників, навіть якщо вони були більші за мене», — згадує він в книзі Лю Шина і Марти Ейвері «Алібаба».

Після того як в 1972 році президент США Річард Ніксон відвідав Хуанчжоу, рідне місто Ма стало туристичною Меккою. Підлітком Ма часто рано вранці вирушав в центральний готель міста і пропонував туристам безкоштовні екскурсії — з метою повчитися у них англійської. Прізвисько «Джек» йому дав один з тих туристів, з яким він подружився.

Без грошей і зв'язків у Ма був лише один спосіб вибитися в люди — отримати освіту. Після школи він вирішив вступати до інституту, але двічі провалював іспити. Після наполегливої підготовки він, нарешті, зміг поступити в Педагогічний інститут Ханчжоу. У 1988 році він отримав диплом і почав шукати роботу. Йому відмовляли у працевлаштуванні більше десяти разів, йому відмовили навіть у посаді помічника менеджера в ресторані мережі Kentucky Fried Chicken, поки він не отримав посаду викладача англійської мови. Ма виявився природженим педагогом і полюбив цю роботу, незважаючи на те що в місцевому університеті він заробляв всього 12 доларів на місяць У нього не було досвіду роботи з комп'ютерами, не кажучи вже про програмування.

У 1995 році Ма відправився в Сієтл, перекладачем з торговою делегацією. В США один з друзів показав Джеку, як працює Інтернет. Але спроби знайти щось про Китай через пошукову систему Yahoo! показали, що потрібна інформація була відсутня повністю. Ма, до цього абсолютно не знайомий з комп'ютером, вирішив відкрити свою інтернет-компанію і за допомогою дружини і друга зібрав необхідний стартовий капітал в дві тисячі доларів. Компанію, що займалася створенням веб-сайтів, Ма назвав «Китайські жовті сторінки». Згодом Ма згадував: «У день, коли ми підключилися до Інтернету, я запросив до себе друзів. Ми 3 години чекали, поки завантажиться півсторінки. В очікуванні ми випивали, дивилися телевізор, грали в карти. Але я був такий гордий. Я довів своїм гостям, що Інтернет існує». Внаслідок вкрай поганого фінансового становища офіс компанії розташовувався в квартирі Ма. Через три роки виручка фірми склала п'ять мільйонів юанів (близько 800 000 доларів).

З 1998 по 1999 рік Ма очолював Китайський міжнародний центр електронної торгівлі, що був одним з підрозділів Міністерства зовнішньої торгівлі та економічного співробітництва. У 1999 році Ма вирішив залишити цю роботу.

Він збере у своїй квартирі компанію з 17 друзів і знайомих і переконає їх вкласти гроші в його проект онлайн-торговельного майданчика під назвою «Alibaba». Сайт надасть постачальникам можливість розміщувати пропозиції товарів, які покупець може придбати безпосередньо. Незабаром сервіс залучив учасників з усього світу. До жовтня 1999 компанія отримала інвестиції в розмірі $ 5 млн від банку Goldman Sachs і $ 20 млн — від SoftBank, японської телекомунікаційної компанії, що інвестує в технологічні проекти. У той час команда Alibaba складалася суцільно з непрофесіоналів. «Ми робили це, тому що були молоді і ніколи не здавалися», — розповідав Ма на одному із зібрань співробітників.

У період з жовтня 1999 по січень 2000 року «Alibaba» виграла інвестиції венчурного капіталу загальною сумою 25 мільйонів доларів, але компанія продовжувала нести збитки. Смуга невдач закінчилася після того, як компанія розробила систему, що дозволяє експортерам з Китаю знаходити клієнтів в США. У 2002 році прибуток компанії склав один долар, після чого почав зростати високими темпами. Починаючи з 2003 року, Ма заснував компанії Taobao (китайський аналог eBay), Alipay і Ali Mama. Після видатного успіху Taobao (у 2006 eBay був змушений закрити свій китайський підрозділ через нерентабельність) і зльоту акцій Taobao, eBay запропонував Ма викупити в нього цей бізнес, але той відмовився, оскільки хотів зберегти контроль над компанією У 2005 році Yahoo інвестувала в Alibaba $ 1 млрд в обмін на 40 % акцій компанії. Тоді Alibaba намагалася обійти eBay на території Китаю. Вкладення стало величезною удачею і для Yahoo, яка пізніше заробила близько $ 10 млрд в ході IPO Alibaba.

Ма склав із себе обов'язки генерального директора в 2013 році, залишившись головою ради директорів компанії.

19 вересня 2014 року Alibaba провела IPO. «Сьогодні ми придбали не гроші. Сьогодні ми придбали довіру людей», — заявив Ма в той день на телеканалі CNBC. Первинне розміщення c оцінкою компанії в $ 169 млрд стало найбільшим пропозицією в історії Нью-Йоркської фондової біржі. Це зробило Ма найбагатшою людиною в Китаї зі статком у $ 25 млрд. Під час прес-конференції Ма закликав своїх співробітників використовувати придбане багатство, щоб стати «по-справжньому благородними, добрими і щасливими людьми, здатними на допомогу ближньому». IPO перетворило Ма в людину більш ніж забезпечену, але він не став робити екстравагантні покупки, і як і раніше веде себе скромно. «Я не думаю, що він сильно змінився. Він залишився вірним собі», — заявляє один з друзів Ма в інтерв'ю USA Today. У нього звичайні хобі: любить читати і писати розповіді про кунг-фу, грати в покер, медитувати і займатися тайцзицюань — традиційної оздоровчою гімнастикою, яка бере початок з бойового мистецтва. Разом з актором Джетом Лі він пропагує заняття тайцзицюань, а у всіх поїздках його супроводжує особистий тренер.

Джек почав виступати на захист навколишнього середовища після того, як у родича його дружини виявили захворювання, викликане поганою екологією. Він є членом глобального ради піклувальників міжнародної некомерційної організації Nature Conservan і у вересні 2014 року виступав на сесії Глобальної ініціативи Фонду Білла Клінтона. Крім того, він виділив гроші на відведення понад 10 тисяч гектарів землі в Китаї під створення природного заповідника. Ма намагається не афішувати своє сімейне життя. Зі своєю дружиною Чжан Ін він познайомився в кінці 80-х, коли працював в школі. «Він не красень, але він здатний на багато що, на що не здатні красені», — каже про нього Чжан. Вони виховують двох дітей — дочку і сина. Син навчається в Каліфорнійському університеті в Берклі, де Ма був свого часу слухачем курсу історії. Він, однак, іноді не соромиться демонструвати своє багатство. Відомо, що в березні 2013 року для забезпечення його пересувань по світу компанія придбала за $ 49,7 млн. літак бізнес-класу Gulfstream G550.

Відповідно до корпоративної легенди назву «Алібаба» Ма придумав, сидячи в кав'ярні в Сан-Франциско. У відомій арабській казці «Алі-Баба і сорок розбійників» чарівне слово могло відкривати вхід до печери зі скарбами. Компанія Джека Ма теж по-своєму допомагає малому та середньому бізнесу по всьому світу набути добробуту.

А тепер надам «слово» самому Джеку Ма:

«У 2001 я припустився помилки. Я пояснив своїм співробітникам, з яким заснував компанію, що кар'єрна межа в компанії для них — рівень менеджерів. Для того, щоб найняти топ-менеджерів рівня віце-президента і вище, я думав, що мені потрібно знайти професіоналів з боку. Через роки, ніхто з цих найнятих професіоналів в компанії більше не працює, зате ті, в кому я сумнівався, прекрасно виконують ролі віце-президентів і навіть вище. У мене є принцип, яким я керуюся: твоє ставлення до роботи і рішення, які ти приймаєш, важливіше, ніж твої здібності.

Ти не можеш змусити всіх думати однаково, але ти можеш змусити всіх вірити в одну спільну мету Навіть не намагайтеся змусити своїх співробітників думати однаково, це неможливо. Третина людей, які на вас працюють, не вірять вам. Не дозволяйте їм працювати «на особистість». Замість цього, згуртуєте їх навколо однієї спільної мети. Набагато легше об'єднати людей навколо спільної ідеї, ніж навколо одного лідера, яким би неймовірним він не був. Чим лідер компанії відрізняється від співробітника? Глава компанії ніколи не повинен порівнювати свої технічні навички з уміннями співробітників. Технічні навички співробітників завжди повинні бути кращими, ніж ваші. Інакше ви найняли не тих людей. Тоді чим лідер відрізняється?

• У глави компанії має бути бачення розвитку компанії на багато років вперед.

• Лідер повинен володіти твердістю характеру і завзятістю, для того, щоб витримати те, що не під силу звичайним співробітникам.

• Він повинен володіти неабиякими здібностями виносити удари долі і переживати неминучі провали.

• Отже, гарного лідера відрізняє наявність бачення, завзятості і характеру.

Не займайтеся політикою.

Політика і гроші рідко можуть перебувати в одних руках. Якщо ви пішли в політику, забудьте про бізнес. І навпаки. Коли гроші зустрічаються з політикою, це рівнозначно тому, що сірник зустрічає динаміт — чекай вибуху.

4 питання до сучасних молодих людей.

• Що таке справжній провал? Справжній провал це припинення боротьби.

• Що таке гнучкість? Ви зрозумієте, що таке гнучкість, коли переживете невдачі, важкі життєві ситуації і розчарування.

• У чому ваші обов'язки? Ваші обов'язки в тому, щоб бути більш старанними, більше працювати і бути більше амбіційними, ніж інші.

• Тільки дурні використовують рот для того, щоб говорити. Розумний каже головою, мудрий — серцем.

Ми тут для того, щоб жити в повну силу.

Я завжди кажу собі, що ми народжені не для роботи, а для того, щоб насолоджуватися життям. Для того, щоб робити життя інших людей кращим, а не для того, щоб проводити весь час в роботі. Якщо ви витрачаєте весь час на роботу, рано чи пізно ви пошкодуєте про це.

Про конкурентів і конкуренцію

• Тільки дурні відносяться до конкурентам з агресією.

• Якщо ви ставитеся до всіх навколо як до ворогів, то вони і будуть вашими ворогами.

• Коли ви конкуруєте один з одним, уникайте ненависті, вона вас погубить.

• Конкуренція це як гра в шахи. Якщо ви програли, завжди можна зіграти ще один раунд. Битися необов'язково.

• У справжнього підприємця немає ворогів. Як тільки ви це зрозумієте, вас ніхто не зупинить.

Про ниття і скарги.

Якщо ви іноді дозволяєте собі поскиглити, в цьому немає нічого страшного. Якщо ви впадаєте в депресію регулярно і часто скаржитеся на життя, то це стає схоже на алкоголізм — чим більше ви п'єте, тим складніше зупинитися. На вашому шляху до успіху ви помітите, що успішні люди не скаржаться і не ниють. Світу наплювати на те, що ви скажете, важливо те, що ви зробите.

Про поради підприємцям.

• Справжні можливості лежать там, де їх ніхто не бачить.

• Намагайтеся, щоб ваші співробітники приходили на роботу з радістю.

• Номер один це клієнти. Номер два — співробітники. І тільки потім, під номером три — акціонери.

• Починайте адаптуватися до нових умов ще до того, як їх помітили інші.

• Забудьте про гроші і про те, як ви будете їх заробляти.

• Замість того, щоб впроваджувати якісь дрібні фішки і трюки, сфокусуйтеся на стабільності і довгострокових планах.

• Ваше ставлення визначає те, як далеко ви підете.

Про підприємництво.

• Часто буває так, що хорошу можливість складно пояснити зрозуміло. Те, що можна просто і легко пояснити, як правило, не є гарною можливістю.

• В якості партнера ви повинні знайти когось, хто доповнює ваші вміння. Вам не обов'язково потрібен хтось успішний. Шукайте правильних людей, а не кращих людей.

• Найбільш ненадійне в цьому світі — це відносини між людьми.

• «Безкоштовно» — дуже дороге слово.

• Сьогодні буде непросто, завтра буде ще гірше, але післязавтра все буде прекрасно.

Чого не можна робити.

• Найгірші якості для підприємця: бути снобом, не вміти адекватно оцінювати обстановку, взяти високий темп і не мати можливості його підтримувати, чи не володіти вмінням дивитися вперед.

• Якщо ви не знаєте все про ваших конкурентів, або ви недооцінюєте їх, або ви не бачите в них загрозу, то ви обов'язково програєте.

• Якщо ваш конкурент менший за вас, або занадто слабкий, ви все одно повинні ставитися до нього, як до рівного. Аналогічно, якщо ваш конкурент набагато більший за вас, не бійтеся його.

Про свій бізнес.

• Коли ви починаєте свій бізнес, це означає, що ви відмовляєтеся від стабільного доходу, лікарняних і річних бонусів.

• З іншого боку, це означає, що ваші доходи не обмежені нічим, що ви будете більш ефективно використовувати свій час і вам не доведеться просити дозволу у інших людей.

• Якщо ваші рішення будуть відрізнятися від рішень ваших однолітків, то і ваше життя буде відрізнятися, в той чи інший бік.

Про можливості.

Якщо на нараді 90 % присутніх голосують «за» ту чи іншу пропозицію, я викидаю її в кошик. Причина проста: якщо всі ці люди так явно бачать цю можливість, то швидше за все над цим працює багато інших компаній, і нам не буде належати лідерство в цьому.»

Білл Гейтс

Білл Гейтс (англ. Bill Gates), уроджений Вільям Генрі Гейтс (англ. William Henry Gates, дата народження — 28 жовтень 1955) — американський підприємець, глава корпорації «Microsoft», протягом ряду років — найбагатша людина планети.

У період з 1996 по 2007 рік, в 2009 і 2015 році — найбагатша людина планети за версією журналу Forbes. Його статки в травні 2016 року оцінювалися в 76,4 млрд доларів.

Спільно з Полом Алленом заснував Корпорацію Майкрософт, в якій працював до червня 2008 року, після свого відходу він залишився головою ради директорів корпорації.

Білл Гейтс народився в Сіетлі, штат Вашингтон, в сім'ї Вільяма Гейтса II (William H. Gates II), корпоративного адвоката, і Мері Максвелл Гейтс (Mary Maxwell Gates), члена ради директорів First Interstate Bank, Pacific Northwest Bell і національної ради United Way. Сестра Гейтса Крісті Енн (Kristi Anne) народилася в 1953. Білл Гейтс вчився в найбільш привілейованій школі Сіетла, де він зміг розвинути свої навички програмування на шкільному міні-комп'ютері. У школі Гейтс не процвітав в граматиці, суспільствознавстві та інших предметах, які він вважав тривіальними, але отримував вищі оцінки з математики. До кінця початкової школи погана поведінка Білла Гейтса стала хвилювати його батьків і вчителів настільки, що він був спрямований до психіатра. Саме в школі 13-річний Білл Гейтс і його добрий друг Пол Аллен вперше «нашвидкоруч» створили грубий комп'ютерний термінал. Потім вони створили для нього дві програми. Перша перетворювала одну математичну систему в іншу, а друга… Що робила друга, я не наважуюся пояснювати. Скажу тільки те, що згодом, прочитавши біографію Наполеона, Гейтс зробив з неї комп'ютерну гру «Ризик», метою якої було світове панування.

Не вирізняючись особливою успішністю, що теж було формою бунтарства, він несподівано закінчив 9-й клас на круглі п'ятірки (в англійській буква «A»), навіть не заглядаючи в підручники, і увійшов до першої десятки кращих учнів Америки при здачі тесту «на здатність».

У десятому класі Білл вже не вчився комп'ютерній справі, а викладав її. Тоді ж він створив програму для навчання свого класу. Програма ця мала ще й секретну мету. Вона «вибирала» для свого творця класи, де вчилися «ті ще дівчатка». Йому було 15 років, коли він написав програму для регулювання вуличного руху і заробив на цьому проекті 20000 доларів. А в 17 він одержав пропозицію на написання програмного пакета по розподілу енергії Бонневільської греблі.

Все своє подальше життя якщо Гейтс і йшов на будь-які компроміси, то неодмінною їх умовою було «босом буду я». У 1973 році він вступив до Гарвардського університету, але був відрахований через 2 роки, так як Гейтс вже щосили став займатися створенням програмного забезпечення. Друг Гейтса, Кент Еванс, щоб відволіктися від роботи, займався альпінізмом. Один з його походів закінчився трагічно. Еванс зірвався і загинув. Це була перша трагедія в житті Гейтса. До цього, за його визнанням, він ніколи не думав про смерть. Два тижні Білл був наче у тумані, нічого не роблячи. Смерть Еванса ще більше зблизила Гейтса з Алленом. Аллен переконав його стати, як згодом стали говорити, «найзнаменитішим неуком Гарварда». Замість диплома Гарвардського університету на світ з'явилася компанія «Майкрософт», яка спочатку писалася як «Майкро-Софт». (Був і такий варіант «Аллен енд Гейтс Інк».) Нова компанія стала створювати програмне забезпечення для персональних комп'ютерів, які тільки-тільки входили в моду. Легенда народження «Майкрософт» говорить: в грудні 1974 року Аллен, який їхав відвідати Гейтса в Гарварді, зупинився купити в газетному кіоску журнали. Те, що він знайшов в одному з них, навіки змінило його і Гейтса життя. На обкладинці журналу «Популярна електроніка» красувалася фотографія Altair-8080, а над нею великим шрифтом було написано: «Перший в світі мікрокомп'ютер, здатний змагатися з комерційними моделями». З цим номером журналу Аллен увірвався в гуртожиток до Гейтса. У грудні 1974 року Білл Гейтс побачив комп'ютер за $ 397, який, за словами його друга Аллена, міг би зібрати будь-хто. Єдине, чого не вистачало машині було програмне забезпечення. Обидва друга негайно зрозуміли, які обрії відкривалися перед ними. Вони усвідомили, що ось-ось — і ринок «домашніх» комп'ютерів розпуститься пишним цвітом, а мільйонам людей потрібно програмне забезпечення. Через кілька днів Гейтс зв'язався з виробником Altair — компанією MITS — і повідомив, що разом з Алленом створив версію мови програмування Basic, яка може бути використана в Altair. Гейтс сказав неправду. До того моменту друзі ще не написали жодного рядка коду. Більш того, вони ще не мали ні Altair, ні його чіпа. MITS, що не знала про це, відповіла, що зацікавлена в пропозиції Гейтса. І ось друзі приступили до авральної роботи над Basic. Над кодом працював Гейтс, Аллен симулював дії Altair 8800 (першого комерційно успішного персонального комп'ютера) на шкільному комп'ютері PDP-10. Півтора місяці по тому програма була готова. Аллен повіз її в MITS. І там він вперше доторкнувся до Altair. Сталося чудо — програма друзів спрацювала! Контракт був укладений. Цей варіант влаштував менеджерів, які запропонували молодим людям працювати над написанням мов програмування.

Парочка виїхала в Нью-Мехіко, де і почалася історія Micro-soft (тире, як уже говорилося вони забрали пізніше). Перші п'ять замовників Microsoft збанкрутували, але хлопці не впали у відчай і в 1979 році повернулися в Сіетл. Білл Гейтс був відрахований з університету за прогули і неуспішність, але цей факт не сильно засмутив студента, оскільки йому надійшла пропозиція від IBM створити операційну систему для першого в світі персонального комп'ютера.

2 березня 2005 року Кабінет закордонних справ Великобританії оголосив, що Білл Гейтс отримає титул Лицаря-Командора Ордена Британської Імперії (це аналог лицарського звання, яке може отримати тільки громадянин Сполученого Королівства; лицарське звання дає право іменуватися «сер») за його внесок в підприємства Великобританії і його зусилля по зменшенню бідності в світі. У своїх релігійних поглядах Гейтс, швидше за все, агностик. Коли кореспондент журналу The Times запитав, чи вірить він у Бога, Білл Гейтс відповів: «У мене немає ніяких фактів, які свідчать про нього».

У 1999 році Білл Гейтс написав книгу «Бізнес зі швидкістю думки» (Business @ the Speed of Thought), яка показує, як інформаційні технології можуть вирішувати бізнес-завдання в зовсім новому ключі. Особливо слід відзначити той факт, що ідеї Білла Гейтса добре узгоджуються з концепцією ощадливого виробництва. У книзі Білл Гейтс виклав розроблені їм принципи інформаційної економної логістики, спираючись на досвід її використання в корпорації Microsoft. До особливостей книги слід віднести і те, що автор одним з перших запропонував застосувати принципи цього нового напрямку в менеджменті бізнесу для всіх рівнів влади, модернізації системи освіти (педагогічна логістика) і охорони здоров'я. Ця книга була випущена на 25 мовах і продається більш ніж в 60 країнах світу. «Бізнес зі швидкістю думки» отримала високу оцінку критиків і була внесена в списки бестселерів газет «Нью-Йорк таймс», «Америка сьогодні», «Уолл-стріт Джорнал» і веб-сервера Amazon.com.

На одній з нарад компанії Microsoft в 1987 році Білл знайомиться зі своєю співробітницею Меліндою Френч, а першого січня 1994 вона стала його дружиною. «Дивно, але Мелінда змусила мене захотіти з нею одружитися. Це дуже дивно, адже це абсолютно суперечило моїм раціоналістичним міркуванням з приводу шлюбу «- скаже пізніше Білл Гейтс. Весілля проходило в Ланаї, Гаваї, запрошення отримали 130 гостей, в числі яких Полл Аллен, Уоррен Баффетт, власник Washongton Post Кетрін Грем та інші. Цікаво, що Білл вжив усіх можливих заходів, щоб позбутися від настирливих журналістів, зокрема були скуплені всі номери готелю і всі авіаквитки на острів. Через 2 роки у подружжя народилася дочка Дженніфер Катарін Гейтс (Jennifer Katharine Gates нар. 26 квітня 1996 року), а пізніше — син Рорі Джон Гейтс (Rory John Gates нар. 23 травня 1999 г.) і дочка Фібі Адель Гейтс (Phoebe Adele Gates нар. 14 вересня 2002 р.) Сьогодні Мелінда Гейтс входить в число найвпливовіших жінок світу. У 2012 році Мелінда відкрито кинула виклик Ватикану і присягнулася присвятити своє життя створенню доступних методів контрацепції для жінок найбідніших країн світу. Фонд Гейтс готовий вкладати в цей проект $ 140 млн. щорічно.

В даний час Білл зі своєю сім'єю проживає в своєму «будинку майбутнього», названого так через велику кількість електроніки, яка управляє маєтком. Розташований будинок на березі озера Вашингтон в передмісті Медіни і займає близько 12000 квадратних метрів. Цей розкішний особняк оцінюється в $ 147 500 000, а податок на нерухомість становить понад один мільйон доларів на рік. Цей будинок зроблений для максимального комфорту господарів і їх гостей. Кожен, хто знаходиться в будинку носить з собою чіп, параметри якого налаштовані згідно індивідуальних параметрів комфорту людини. Це температура, освітлення, музика та ряд інших параметрів. І в яку кімнату б не зайшов гість, будинок підлаштовується під нього, регулюючи температуру або приглушаючи світло, відповідно до переваг користувача, обраними ним заздалегідь. Сенсорна підлога дозволяє відстежувати місце розташування людини з точністю до 15 сантиметрів.

Є і традиційні ознаки розкоші. Наприклад, в гостях у родини Гейтс можна поплавати в 18 метровому панорамному басейні з підігрівом і підводною музичною системою. Позайматися в спортзалі площею 230 квадратних метрів, усамітнитися з книгою або помилуватися зірками в бібліотеці з купольним прозорим дахом. Пообідати гості можуть в банкетному залі, який вміщує 200 осіб. Білл Гейтс найбагатша людина планети. У 2016 році аналітики Bloomberg підрахували статки Білла Гейтса і були вкрай здивовані. За останніми оцінками експертів його статки сягнули рекордних 90 млрд. доларів. Білл Гейтс є найбагатшою людиною планети. Деякі цитати Білла, адресовані людям, які прагнуть досягти в житті чогось більшого:

1. Життя не справедливе — звикайте.

2. Суспільство абсолютно не хвилює ваша САМООЦІНКА. Від вас чекають ДОСЯГНЕНЬ перш за все.

3. Ви НЕ БУДЕТЕ заробляти $ 60,000 на рік відразу після закінчення школи. Ви не станете віце-президентом з особистим водієм, поки ви не заробите на те й інше.

4. Якщо ви думаєте, що вчитель занадто суворий по відношенню до вас, — це ще квіточки. Зачекайте, поки у вас з'явиться бос.

5. Смажити гамбургери — нижче вашої гідності? Ваші дідусі і бабусі вважали зовсім по-іншому. Для них смажити гамбургери було можливістю зачепитися в цьому житті.

6. Якщо у вас щось не вийшло, це не вина ваших батьків, так що не треба скиглити, ВЧІТЬСЯ на своїх помилках. Змініть своє ставлення до невдач.

7. Батьки не завжди були такі нудні, як вам зараз здається. Може постійна турбота про вас зробила їх такими? Вони вас годують, одягають, постійно слухають які ви чудові. Так що перш ніж критикувати покоління своїх батьків, почніть з себе.

8. Може у вашій школі некоректно відкрито називати невдаху невдахою і в вашій школі вже не залишилося невдах, але не в житті. У деяких школах вже не можливо залишитися на другий рік, тому що вам дається СТІЛЬКИ спроб ЗДАТИ іспити, скільки необхідно для переходу в інший клас. У житті все ЗОВСІМ по-іншому.

9. Життя не ділиться на семестри. У вас не буде літніх канікул, і ваш роботодавець не буде допомагати вам ШУКАТИ СЕБЕ. Вам доведеться робити це самим у свій вільний час.

10. У телевізорі не показують СПРАВЖНЄ життя. В реальному житті не вийде весь день сидіти в кафе і базікати з друзями.

11. Лагідніше поводьтеся з «ботаніками». Один з них може виявитися вашим босом після закінчення школи.

Стів Джобс

Одним з найдивовижніших і показових зразків досягнення успіху в обраній улюбленій галузі діяльності є приклад Стівена Джобса. Стівен Пол (Стів) Джобс (англ. Steven Paul «Steve» Jobs, 24 лютого 1955, Сан-Франциско, Каліфорнія — 5 жовтня 2011, Пало-Алто, Санта-Клара, Каліфорнія) — американський підприємець, який отримав широке визнання в якості піонера ери IT-технологій. Один із засновників, голова ради директорів і CEO корпорації Apple. Один із засновників і CEO кіностудії Pixar. В кінці 1970-х років Стів і його друг Стів Возняк розробили один з перших персональних комп'ютерів, що володів великим комерційним потенціалом. Комп'ютер Apple II став першим масовим продуктом компанії Apple, створеної з ініціативи Стіва Джобса. Пізніше Джобс побачив комерційний потенціал графічного інтерфейсу, керованого мишею, що призвело до появи комп'ютерів Apple Lisa і, рік по тому, Macintosh (Mac). Програвши боротьбу за владу з радою директорів у 1985 році, Джобс покинув Apple і заснував NeXT — компанію, яка розробляла комп'ютерну платформу для вузів і бізнесу. У 1986 році він придбав підрозділ комп'ютерної графіки кінокомпанії Lucasfilm, перетворивши його в студію Pixar. Він залишався CEO Pixar і основним акціонером, поки студія не була придбана The Walt Disney Company в 2006 році, що зробило Джобса найбільшим приватним акціонером і членом ради директорів Disney. Труднощі з розробкою нової операційної системи для Mac привели до покупки NeXT компанією Apple в 1996 році, для використання ОС NeXTSTEP в якості основи для Mac OS X. В рамках угоди Джобс отримав посаду радника Apple. До 1997 року Джобс повернув контроль над Apple, очоливши корпорацію. Під його керівництвом компанія була врятована від банкрутства і через рік стала приносити прибуток. Протягом наступного десятиліття Джобс керував розробкою iMac, iTunes, iPod, iPhone і iPad, а також розвитком Apple Store, iTunes Store, App Store і iBookstore. Успіх цих продуктів і послуг, що забезпечив кілька років стабільного фінансової прибутку, дозволив Apple стати в 2011 році найдорожчою публічною компанією в світі. Багато коментаторів називають відродження Apple одним з найбільших звершень в історії бізнесу.

У той же час Джобса критикували за авторитарний стиль управління, агресивні дії по відношенню до конкурентів, прагнення до тотального контролю за продукцією навіть після її реалізації покупцю. Джобс отримав суспільне визнання і ряд нагород за вплив на індустрію технологій і музики. Його часто називають «візіонером» і навіть «батьком цифрової революції». Джобс був блискучим оратором і вивів презентації інноваційних продуктів на новий рівень, перетворивши їх в захоплюючі шоу. Його легко впізнавана фігура в чорній водолазці, потертих джинсах і кросівках оточена своєрідним культом. Дуже цікаве висловлювання Стіва Джобса про Біла Гейтса: «Білл Гейтс був би неймовірно широких поглядів, якби одного разу спробував кислоту або хоча б пішов в ашрам, коли був молодий».

Дональд Трамп

Дональд Джон Трамп (Donald John Trump) народився 14 червня 1946 року в родині, де було четверо дітей. Він був важкою дитиною і вже в молодшій школі відрізнявся нестерпною поведінкою. У 13-річному віці батьки вирішили відправити Дональда в Нью-Йоркську Військову Академію в надії, що хоч там його привчать до дисципліни. За час, проведений в Академії, Дональд збагнув справжній зміст конкуренції і зрозумів, що для досягнення бажаного непогано бути трохи агресивним. Найбільшу участь у вихованні Трампа прийняв його батько Фред. Вони були немов зліплені з одного тіста. Не дивно, що саме Дональд став улюбленцем Фреда: він виявився єдиним, хто зміг протистояти батьківській твердості, нестримному темпераменту і нелегкому характеру. Батько передав синові «у спадок» вимогливість, яка і допомогла Трампу стати найбільшим забудовником Нью-Йорка поствоєнного часу. Фред навчив сина сталості та вмінню впливати на мотивацію людини. Один з найважливіших уроків батька Дональда був присвячений тому, як використовувати гроші інших людей, перш за все платників податків, а також як за допомогою власної репутації одержувати високі дивіденди. Проігнорував Трамп лише один безцінний урок батька: як уникнути неприємностей, пов'язаних з подібним «підприємництвом». Перш ніж зануритися в світ ділових людей, Трамп, на вимогу батька, пішов вчитися в коледж. І незважаючи на незначні успіхи, в 1964 році батько відправляє сина в Університет Фордхам, звідки через два роки Трамп переходить в Університет Фінансів і Торгівлі Вартонської Школи штату Пенсільванія.

Поведінка Дональда відрізнялася від звичної поведінки студента: він не пив, не курив, а як плейбой прославився набагато пізніше. Навчання не стало для Трампа пріоритетом, він мріяв створити власну імперію. Його колишній однокурсник згадував, що Дональд постійно говорив про зміну манхеттенського горизонту. Допомагаючи батькові, Трамп зацікавився нерухомістю та вирішив, що хоче займатися цим бізнесом у що б то не стало, але ще серйозніше, ніж його батько. Ще коли Трамп навчався, він з батьком вирішив купити збанкрутілий комплекс з 1200 квартир під назвою Swifton Village в Цинцинаті, штат Огайо. Вражаюче, але фінансування цього проекту Трампів з боку держави перевищувало його реальну ціну, що дозволило підприємцям провести реставраційні роботи в будівництві, не вклавши ні цента. Комплекс було куплено менше ніж за $ 6 млн. і проданий протягом року за $ 12 млн. Дональд вчасно зрозумів, що уряд буде допомагати здобувати власність малозабезпеченим людям, і краще за всіх знав, як отримати таку допомогу. Цей випадок поклав початок діяльності майбутнього будівельного магната.

Але Дональду не завжди все давалося легко. Незважаючи на те, що його перші інвестиції були дуже успішними, він залишався незадоволеним. Дональд завжди виявляв величезний інтерес до Нью-Йорку. Він вважав, що це місто стане його золотим рудником. Приїхавши сюди, Трамп зняв, за його мірками, не найкращу квартиру в Манхеттені, проте сам переїзд дозволив йому перебувати в самому серці Нью-Йорка, де він отримав можливість прямого виходу на ринок нерухомості. Гуляючи вулицями, Дональд уважно вивчав будівлі. Він вважав, що в подальшому ці знання допоможуть йому створити власне ім'я. Трамп добре розумів: щоб проникнути в середовище сильних світу цього і «дістати» елітних клієнтів, йому потрібно заводити дружбу з політиками і відомими банкірами. Дональд поставив перед собою завдання увійти в закритий на той час клуб для багатіїв французького походження. Без вагомих рекомендацій здійснити цю мрію було практично неможливо. Тому Дональд вибрав інший шлях: молодий бізнесмен домагався зустрічей з керуючим клубу і, нарешті, став володарем заповітної картки. Членство в найпрестижнішому клубі фактично дало Трампу можливість контактувати з багатющими клієнтами: топ-менеджерами, нафтовими королями, профспілковими босами, процвітаючими моделями, — словом, завсідниками подібних закладів. Трамп став одним з них.

Далеко від сторонніх очей відбувалися фантастичні угоди, заключалися контракти. Перші кроки Дональда в Нью-Йорку в якості забудовника залишилися непоміченими. Незважаючи на те, що його цінові пропозиції були більш перспективними, ніж пропозиції його конкурентів, Трамп постійно зазнавав невдачі. Здавалося, його рання популярність і удача зникали. Можливо, причиною тому була юність і недосвідченість, які викликали сумніви у старших і досвідчених забудовників. Взявши у батька підйомний капітал, в 1974 році Трамп провів свою першу самостійну операцію. У збанкрутілої залізничної компанії Penny Central Railroad він купив побудований на початку XX століття і вже дуже старий готель Commodore, що примикав до вокзалу «Гранд Централ». Трампу вдалося умовити міську владу надати йому відстрочку сплати податків на власність на 40 років, банки — видати кредити на $ 70 млн. для фінансування будівництва на місці Commodore нового готелю, а Hyatt Corporation — надати свою марку. І скоро на місці старезного Commodore з'явився розкішний готель «Гранд Хайятт». З самого початку Трампу неймовірно щастило. Ще за кілька років до легалізації в 1976 році грального бізнесу в Атлантик-Сіті (штат Нью-Джерсі), він почав скуповувати там земельні ділянки. До 1982 року ця земля коштувала вже більше $ 20 млн. Але дійсно найбільшим нью-йоркським забудовником його зробила споруда Trump Tower. У 1979 році він отримав в багаторічну оренду за $ 45 млн. будівлю універмагу на розі П'ятої авеню і 57-ої вулиці Манхеттена. Будівля стояла поруч з бутиком Tiffany. «Нью-Йорк — це мінне поле. Ти труп, якщо не знаєш, куди ступаєш, — пояснював Трамп. — А Tiffany завжди займає краще місце в будь-якому місті світу. Я просто не міг пройти повз такої пропозиції». На місці універмагу він збирався побудувати величний будинок, в якому буде місце тільки першокласним магазинам, офісам і квартирам. Трамп швидко домовився з банками про кредит, але тут з'явилися несподівані труднощі. Мер відмовився надати податкові пільги на $ 50 млн., Він говорив, що закон розрахований на стимулювання будівництва недорогого житла, а не елітного комплексу. Весь амбітний проект опинився під загрозою. Дональд пішов до суду, але суддя встав на сторону міста. Апеляція також виявилася невдалою. Здавалося, Трампу доведеться змиритися. Але несподівано наступний суд зобов'язав муніципалітет надати Трампу податкові пільги. Потім Трамп назвав цю стратегію «битися, поки не переможеш» і завжди їй слідував.

Через три роки, в 1982 році, відбулося пишне відкриття чудового 68-поверхового Трамп-тауер, в той час найвищої і дорогої будівлі з армованого бетону в Нью-Йорку. У будівлі вражали шестиповерховий атріум, 25-метровий водоспад і вестибюль з обробкою з рожевого мармуру. Trump Tower став справжнім Клондайком. Тільки в 1988 році Трамп отримав з цієї будівлі $ 100 млн. (Ще $ 90 млн. отримали інші співвласники) і $ 30 млн. — за землю під ним. 1980-і роки стали золотим часом Трампа — всі його проекти фонтанували мільйонами. Хоча Трамп ніколи не вирізнявся скромністю, тепер його поведінка межувала з манією величі. На питання, як йдуть справи, він став відповідати просто: «Дональдом бути добре». Могутність Трампа остаточно було визнано після завершення будівництва Trump Tower на П'ятій авеню в 1979 році. 58-поверховий комплекс магазинів і апартаментів з 80-футовим водоспадом привернув загальну увагу, про яку, власне, і мріяв Дональд. Фешенебельною будівлею зацікавилися власники відомих магазинів і квартиронаймачі-знаменитості, такі як Софі Лорен і король Саудівської Аравії. Будівля стала торговою маркою Трампа. Trump Tower побачив величезне число туристів, став наочним прикладом великого фінансового успіху. Коли конкуренти спробували витіснити Дональда з ринку, знижуючи ціни, Трамп, навпаки, їх підняв. Він правильно розрахував: багаті споживачі турбуються не про ціну. Завдяки вивіреній рекламній кампанії, грошові тузи Нью-Йорка не скупилися на придбання приміщень під офіси в Trump Tower. «Золоті» метри були відразу розкуплені. Це ще раз довело, що Дональд Трамп розуміє психологію багатих. Він знайшов свою нішу і збирався використовувати всі її можливості. Закінчивши будівництво Trump Tower, Дональд звернув свій погляд в Атлантік Сіті, де він мріяв створити розважальну імперію. Він привернув до нової ідеї молодшого брата Роберта з тим, щоб той очолив проект покупки землі і отримання ліцензії на право займатися гральним бізнесом. Holiday Inns Corporation запропонувала співпрацю, і в 1982 році відкрився комплекс вартістю $ 250 млн. під назвою Harra. Tрамп викупив Holiday Inns в 1986 році і перейменував заклад в Trump Plaza Hotel & Casino, яке стало в Атлантік Сіті таким же символом, як і Trump Tower в Нью-Йорку. Дональд також купив готель-казино Hilton в Атлантік Сіті, але коли корпорація не змогла отримати ліцензію на право займатися гральним бізнесом, він перейменував комплекс вартістю $ 320 млн. в Trump Castle. Трохи пізніше, в 1990 році, він купив найдорожчий готель-казино в світі Taj Mahal.

На піку багатства, в 1989 році, імперія Трампа вартістю $ 1 млрд. (Крім Trump Tower і казино в Атлантік Сіті) включала Trump Parc, який представляв собою 24 тис. орендних приміщень і квартир, авіакомпанію Trump Shuttle Airline, річкове казино в Індіані, футбольну команду New Jersey Generals Футбольної Ліги США, Trump Castle і фешенебельні приватні будинки. Написана Трампом книга «Мистецтво виживання» (The Art of Survival) призначалася для тих, хто осягає механізми ділових зв'язків і хоче домогтися успіху. Читаючи в Америці лекції, Дональд втирає носи тим, хто раніше зневажливо ставився до нього. У «Мистецтві виживання» він заявляє: «Я ставлю собі високі цілі, щоб домогтися того, чим стаю після цього». Дональд Трамп акцентує увагу на тому, що створення бізнесу — це здатність, з якою людина народжується, тому що вона закладена генетично. Цим переконанням він завжди керувався у своєму бізнесі.

Саме в той момент, коли Трамп відчув, що досяг всього, чого хотів, він через відсутність досвіду управління став втрачати контроль над власним бізнесом. Великий магнат любив робити придбання на ринку нерухомості за допомогою чужих грошей. Його партнерами були кредитори таких великих банків, як Citicorp, Chase Manhattan і інвестиційні фірми типу Merrill Lynch. Для того щоб отримувати кредити, Трамп багато уваги приділяв громадській думці. Він використовував імідж, створений ЗМІ, щоб вражати банкірів. Він також був у близьких стосунках з керівником по нерухомості Chase Manhattan Bank, який віддавав перевагу налагоджувати довгострокові відносини з першокласними клієнтами, втіленням яких і був Дональд Трамп. Ці відносини давали можливість отримувати фінансування без офіційного розгляду кожного запиту позики (Трампу не завжди вдавалося виконувати необхідні вимоги). Зрештою, Дональд не зміг балансувати між поточними активами і зростаючими несплаченими боргами. Нестабільність ринку, що вимагає великих інвестицій, обіцяла Трампу банкрутство. У пресі почала просочуватися інформація про те, що у блискучого і чарівного Дональда не все так добре. Крім того, подейкували і про проблеми в особистому житті магната. Трамп розгубився: імперія вислизала з рук, наймогутніша людина Нью-Йорку ставала безпорадною. Однак і банки на той момент виявилися не в кращому становищі. Вони надали Трампу гроші, не особливо переймаючись тим, наскільки успішно пройдуть його операції. Банки, які ніколи раніше не виділяли кошти для грального бізнесу, профінансували імперію Трампа, будучи швидше зачарованими його ім'ям і попереднім успіхам, ніж слідуючи конкретним аргументам. Дональд будував величезні казино, квартирні комплекси, готелі, аеропорт і давав їм своє ім'я. Банківським представникам, засліпленим чарівністю Трампа, здавалося, що вони отримають величезні прибутки. А в реальності це виглядало так, ніби вони продали душі дияволу. У 1990 році Трамп виявився в делікатному становищі: він був не в змозі виплатити позики на суму більш ніж $ 2 млрд. І хоча забезпечити деяке фінансування в критичному випадку представлялося можливим, натомість довелося б передати банкам-кредиторам не тільки контроль і управління над більшою частиною нерухомого майна, а й 10 % всього заробленого. Дональд Трамп домігся блискучого успіху на ринку нерухомості, заплативши за це дуже високу ціну. Він досяг багато чого і швидко, але не вмів планувати. Проекти Трампа, як дві сторони медалі, були прибутковими і смертоносними для інвесторів одночасно.

Незважаючи на невдачі і 53-річний вік, Трамп залишається найвідомішим бізнесменом в Америці. За дослідженнями Gallap Organization, 98 % американців знають його краще, ніж таких відомих бізнесменів, як Джек Велч, Уоррен Баффетт, Стів Джобс або Тед Тернер. За словами журналу Forbes, Дональд випередив час, який породив його і зумів залишитися в центрі уваги. Він чудово зберігся, подібно замороженому кріогеном тілу.

Любов до грошей, успіху і популярності рухає ним, спонукаючи створювати великі проекти, дивуючи місто і публіку. «Я не думаю, що кожен знає, наскільки великий мій бізнес. Люди вважають за краще говорити про моє особисте життя, а не про те, що я будую 90-поверховю будівлю поруч з ООН… Вони засуджують мене за кожен невірний крок».

Багато партнерів Дональда Трампа говорять про його неймовірні здібності і надприродню пам'ятіь Але ось з чим напевно важко посперечатися: Трамп ніколи не стане грати з безпекою. Трамп відвідує будівельні майданчики кожен день, кричачи, що використовується не той вид бетону, що мармур не досить плоский, що стеля повинна бути зірваниа і перероблена. Трамп повинен бути скрізь. Він стверджує: якщо хочете щось зробити добре, ви повинні зробити це самі. Він є одноосібним керівником своєї компанії: веде переговори з субпідрядниками, замість того щоб покластися на відділ закупівель. Зате він в змозі дати можливість швейцару або робітникові відчути себе потрібним і важливим.

Спосіб життя Трампа не дуже змінився з початку 1980-х, — змінився його підхід до ведення справ. Він став більш обережним, він не утримується від вкладень великих сум, намагається співпрацювати з фінансовими покровителями. У західній частині Манхеттена Трамп і група гонконгських інвесторів володіють двома будинками в житловому комплексі з 18 будинками над Гудзонський рікою, які знову-таки носять ім'я Трампа. Цей проект був останнім на землі Манхеттена. Продажі квартир в обох будівлях приносять величезний прибуток. Що стосується трьох власностей Трампа, то він називає їх «мої інші діти»: Trump Tower, 40 Wall Street і General Motors, які він купив в 1998 році разом зі страховою компанією Conseco. Крім того, Дональд Трамп є офіційним власником конкурсу «Міс Всесвіт», вельми популярного і прибуткового підприємства, за яким спостерігає близько 2,5 млрд. людей більше ніж у 90 країнах світу. Майже 700 іноземних телеканалів купують право транслювати конкурс. А якщо врахувати, що красунь побачили 150 млн. користувачів мережі, то можна прикинути, скільки прибутку принесла реклама на цих заходах. Але і цього здалося мало Трампу. У 2000 р. він балотувався на президентських виборах як представник партії реформаторів.

Дональд Трамп успішний не тільки в бізнесі, але і на любовному фронті. За весь час у Дональда було три дружини. Дві з яких були слов'янки. Івана Зелнічкова, уродженка Чехословаччини, провела в шлюбі з бізнесменом 15 років, з 1977 по 1992 роки. Народила йому дівчинку і двох хлопчиків. Із другою дружиною Марлой Мейплс вони провели разом 6 років, 1993–1999 р., і від шлюбу з'явилася дівчинка. І третя дружина, разом з якою Дональд з 2005 року по теперішній час, Меланія Кнаусс, югославка, народила мільярдерові хлопчика. Цікаво, що не заплативши ні цента, Дональд Трамп зробив весільний подарунок Меланії. Платинове кільце, вартістю $ 1.5 млн., прикрашене 15 діамантами загальною вагою 13 карат, він отримав як аванс за послуги, які Трамп надав ювелірній фірмі Graff. Згідно довідці про доходи стан Дональда Трампа на травень 2016 року становить понад $ 10 млрд.

8 листопада 2016 року відбулися вибори 45-го президента США. З великим відривом перемагає кандидат від республіканської партії Дональд Трамп, набравши 290 голосів вибірників проти 232 голосів у Хілларі Клінтон, а 16 вибірників так і не змогли визначитися за кого віддати свій голос. Однак варто зазначити, що серед виборців Хілларі Клінтон набрала більшу кількість голосів 59926386, проти 59698506 у Дональда Трампа за даними CNN і politico.com «Америка ніколи не погодиться на менше, ніж найкраще», — заявив Трамп, виступаючи зі своєю переможною промовою перед виборцями. 20 січня 2017 року сталась інавгурація президента Сполучених Штатів Америки Дональда Трампа.

Як стати мільйонером (по Трампу):

1. Завжди одягайтеся відповідно до свого культурного рівня

2. Навмисне шкодьте своєї репутації

3. Станьте своїм власним фінансовим консультантом

4. Давайте здачі

5. Не нехтуйте перукарським мистецтвом

6. Намагайтеся уникати рукостискань

7. Підкоряйтеся своїм інстинктам

8. Зберігайте оптимізм, але будьте готові до невдач

9. Звертайте увагу на деталі

10. Укладайте шлюбні контракти.

Елон Маск

Елон Маск народився 28 червня 1971 року в Південній Африці. Його сім'я була змішаною. Батько, південноафриканець, був інженером. А мати, канадка, — дієтологом. Дитинство Маска пройшло в Південній Африці. У віці 10 років у нього з'явився перший комп'ютер. Елон відразу проявив інтерес до програмування, якому навчався самостійно. У віці 12 років він заробив $ 500, продавши гру Blastar (шутер в дусі Space Invaders), яку він сам запрограмував.

Біографії видатних осіб, як правило, містять епізоди, в яких герой говорить собі: «Так, я це зроблю», що пізніше призводить його до приголомшливого успіху. У біографії Елона Маска таких епізодів було як мінімум два. Перше рішення Маск прийняв ще в 17 років. Після закінчення школи в Преторії, він вирішив залишити будинок і без підтримки батьків, емігрувати з ПАР в США. Але відразу в США Елон не потрапив. У 1989 році він перебрався до Канади, до родичів його матері. Отримавши громадянство, Елон Маск відправляється в Монреаль, де на перших порах, погоджується на будь-яку роботу і майже рік балансує на межі бідності.

Незабаром він вступає до Королівського університету в Онтаріо, де знайомиться з майбутньою матір'ю п'ятьох своїх синів (двійнят і трійнят) Жюстін. Там він провчився два роки, після чого його мрія збулася — в 1992 році Маск відправився в США. В Америку він переїхав, отримавши стипендію на навчання в університеті Пенсільванії. На наступний рік він отримав ступінь бакалавра в області бізнесу, але вирішив затриматися в університеті ще на один рік для отримання ступеня бакалавра в галузі фізики.

Коли у Елона Маска почалася підліткова депресія, він почав активно поглинати філософську та релігійну літературу. Але найцінніші уроки, за його словами, він в результаті виніс з книги Дугласа Адамса «Автостопом по Галактиці». «Вона навчила мене, що найскладніше — це придумати правильні питання. Як тільки тобі це вдалося, все інше виходить дуже просто», — розповідає Маск журналу Businessweek. На ці роздуми його навів епізод, в якому гігантський суперкомп'ютер після декількох мільйонів років роздумів відповідає на «головне питання Життя, Всесвіту і Всього Решти» безглуздим числом 42.

«Я прийшов до висновку, що ми повинні прагнути розширювати межі людської свідомості, щоб навчитися ставити правильні питання», — каже Маск. Своє запитання він придумав вже давно: «Коли я вчився в коледжі, я постійно думав про те, що найбільше в майбутньому вплине на долю людства?»

Маск вирішив, що це будуть інтернет, перехід на поновлювані джерела енергії і переселення людей на інші планети. Він вирішив спробувати внести свій вклад в кожен з цих напрямків. Але спочатку йому потрібні були гроші.

Друге, найважливіше і доленосне рішення в своєму житті Елон Маск прийняв влітку 1995 року. Він якраз закінчив навчання в університеті Пенсільванії і вступив до аспірантури Стенфордського університету для продовження навчання в галузі прикладної фізики і матеріалознавства. Однак вже через два дні кинув науку і замість розробки конденсаторів разом з братом Кімбалом, перебуваючи в столиці Кремнієвої долини Пало-Альто, створив свою першу комп'ютерну компанію Zip2. «Я працював з ранку до ночі. Жив в тому ж складі, де знімав офіс, а приймати душ ходив в роздягальню місцевого стадіону. Зате я заощадив на оренді квартири, і в перші два найважчих роки утримав компанію на плаву.»

На той момент інтернет переживав період бурхливого розвитку, однак ще нікому не вдавалося заробити тут серйозні гроші. Компанія Маска змогла це зробити однією з перших: вона створила платформу, за допомогою якої газети (в тому числі і такі авторитетні, як New York Times) могли пропонувати своїм клієнтам додаткові комерційні сервіси. Через чотири роки, в 1999-м, найбільший в ті роки пошуковик AltaVista купив Zip2 за $ 307 млн. готівкою і $ 34 млн. цінними паперами. Ця угода встановила рекорд з продажу компанії «за кеш». Частина виручених грошей ($ 20 млн.) Маск тут же спустив на люксові покупки — спорткара McLaren F1 і приватного літака.

Маск починає освоювати набираючі популярність електронні платежі, а його новим бізнесом на рубежі століть стає стартап X.com. У березні 2000 року X.com на паритетних засадах зливається з компанією-конкурентом Confinity Пітера Тіля і Макса Левчина, офіс якої знаходиться на тій же вулиці в Пало-Альто. Так на світ з'являється одна з провідних платіжних систем сучасності — PayPal. Це зараз є величезний вибір для оплати в інтернеті, а тоді це була альтернатива оплаті банківською картою. Між командами двох стартапів спочатку виникають розбіжності зі стратегії та менеджменту, але на динаміці розвитку компанії це ніяк не позначається.

Маск бере участь в розробці нової бізнес-моделі, проводить вдалу вірусну маркетингову кампанію, аудиторія сервісу стрімко зростає, і в 2002 році все завершується логічною покупкою системи інтернет-аукціоном eBay за $ 1,5 млрд. Так у Елона Маска з'явилося достатньо коштів (засновник X. com отримав за свою частку $ 180 млн.) для інших своїх захоплень — космонавтики і альтернативних джерел енергії.

Можна сказати, що на цьому він розпрощався з інтернетом! «Я не хочу бути дідусем, який не вміє перевіряти свою електронну пошту. Але я навряд чи в майбутньому зроблю новий інтернет-бізнес. Мені здається, що мені слід спрямувати свої зусилля на створення речей, які позитивно можуть позначитися на майбутньому людства.»

Tesla Motors в 2003 році придумали інженери-підприємці Мартін Еберхард і Марк Теппенінг. Компанія з самого початку позиціонувала себе як першого серійного виробника електромобілів, її засновники мріяли позбавити споживачів від прив'язки до сировинної кон'юнктури — місія цілком в дусі Маска.

Розбагатілий на продажу PayPal бізнесмен з'явився в проекті в лютому 2004 року, очоливши раунд інвестицій в стартап з особистим внеском $ 70 млн. він став головою ради директорів і на перших порах не брав на себе оперативного керівництва компанією. Маск брав участь в проектуванні дебютної моделі спорткара Roadster, створеної на базі британського Lotus: лобіював застосування в конструкції кузова композитних матеріалів, розробляв модуль батарей і навіть деталі дизайну на зразок передніх фар.

До 2006 року проект отримав хорошу пресу, Маск став лауреатом престижної екологічної премії Global Green (нагороду йому вручав особисто Михайло Горбачов), а в пул інвесторів Tesla увійшли «батьки Google» Ларрі Пейдж і Сергій Брін. Сукупна сума залучених в проект коштів перевалила за $ 100 млн. Однак в 2007 році, коли був запланований запуск конвеєрного виробництва Roadster, в житті Маска почалася чорна смуга. Прорахунки менеджменту призвели до того, що відпускна вартість електрокара виявилася практично вдвічі вище спочатку закладеної в проект — $ 92000. До того ж гендиректор компанії Мартін Еберхард допустив стратегічний прорахунок: його концепція трансмісії для Tesla Roadster виявилася неефективною, і випуск машини довелося відкласти більш ніж на рік.

У кризовій ситуації Елон Маска проявив необхідні на той момент менеджерські якості: здатність безжально викидати за борт всіх, хто з якихось причин заважає проекту. Маск без найменших сентиментів звільнив Еберхарда і ще кількох «батьків-засновників», а через якийсь час після цієї зачистки сам став біля керма компанії. Еберхард подав на нього в суд, але справу було залагоджено у позасудовому порядку, причому настільки ефективно, що практично ніякі подробиці конфлікту не просочилися на публіку.

На порозі кризи Елон Маск продовжив енергійно скорочувати співробітників, вимагати зниження цін від постачальників, закривати офіси і т. д. В результаті Roadster побачив світло в 2008 році з незначним — менше ніж на $ 20000 — підвищенням ціни в чеку.

У найскладніший момент (паралельно бізнесмен почав гучний шлюборозлучний процес з дружиною Жюстін, яка не скупилася на критику на адресу батька п'ятьох своїх синів в інтерв'ю ЗМІ і особистому блозі — за брак уваги і домашню тиранію) Маск вклав в Tesla останні накопичення в $ 20 млн. (він виручив кошти на поглинанні корпорацією Dell за $ 120 млн. розробника софта Everdream, акціонером якого був Маск), продав заради порятунку проекту улюблений McLaren F1 і все-таки вберіг автовиробника від банкрутства. Він навіть давав замовникам особисті гарантії повернення коштів у разі провалу ініціативи. Незабаром справи пішли на лад, що особливо вражало на тлі стагнуючого традиційного автопрома. $ 50 млн. вTesla інвестував німецький концерн Daimler, Міненерго США санкціонував включення проекту в пул інноваційних транспортних компаній — одержувачів пільгового процентної позики. Tesla від держави перепало майже півмільярда доларів.

Згодом скептики критикували владу за рішення підтримати компанію Маска, продукція якої до сих пір орієнтована виключно на заможних покупців. «Tesla Motors названа в честь Ніколи Тесли, оскільки ми використовуємо деякі його винаходи. Цей хлопець зовсім точно гідний більшого визнання суспільством. Однак, якщо чесно, мені завжди більше подобався Томас Едісон, тому що на відміну від Тесли він зміг вивести свої винаходи на масовий ринок і зробити їх доступними для всього людства. Тесла в цьому провалився.»

У 2010 році Tesla проводить перше з 1956 року автомобільне IPO в США, коли на біржу вийшов Ford. Компанія, незважаючи на десятиліття збиткової роботи, розміщується на NASDAQ за верхньою планкою діапазону в $ 17 за акцію і привертає більше $ 225 млн. Кращого часу для IPO, дійсно, годі було й шукати. Нафтова пляма, яка з вини компанії BP покриває значну частину Мексиканської затоки, продовжує зростати, і підняти в цей час питання про перехід на нові види палива здається більш ніж логічним. Сьогодні одна акція Tesla коштує $ 147, а капіталізація автовиробника наближається до $ 18 млрд.

Головним драйвером фінансових успіхів Tesla став люксовий седан Model S з зарядом батарей на 426 км, яскравим дизайном і унікальними швидкісними характеристиками (розгін до 96 км / год за 3,9 с). Модель була запущена в серійне виробництво влітку минулого року за ціною від $ 69900 і удостоїлася оцінки в 99 з 100 балів в рейтингу Consumer Reports. На презентації Model S Маск безапеляційно заявив, що через двадцять років більше половини вироблених автомобілів будуть повністю електричними: «Я впевнений, що так і буде. Готовий поставити на це гроші». Охочих укласти подібну парі знайдеться достатньо. Навіть за найоптимістичнішими підрахунками аналітиків, прогноз Маска ніяк не може збутися. Але засновника і CEO Tesla це навряд чи бентежить: прикрашаючи реальність, він її змінює. Справа в тому, що, на думку Маска, світ став занадто залежний від нафти. Ця залежність привела до зміни клімату і перманентної геополітичної напруженості. Відмова від двигунів внутрішнього згоряння на користь електрики зможе змінити ситуацію. Тому для нього Tesla Motors не просто бізнес. Підігрівати інтерес до проекту Маск продовжив, влаштувавши медіабитву з оглядачем The New York Times Джоном Бродером через критику тест-драйву Model S. Треба сказати, що всі ці рекламні трюки принесли свої плоди. Так, за перше півріччя 2013 року електрокар проданий в кількості 10500 примірників, і пропозиція до сих пір не встигає за попитом. На підході — випуск кросовера Model X і бурхливий розвиток мережі станцій підзарядки Supercharger.

Tesla планує покрити «розетками» транспортні артерії з високим трафіком по всій території США, а потім почати і зарубіжну експансію. Провайдер технологій SolarCity за формальними критеріями не зовсім проект Маска. В цей стартап він в 2003 році інвестував $ 10 млн., виручених від продажу PayPal. Засновниками проекту є кузени бізнесмена Ліндон і Пітер Райви. SolarCity встановлює модульні приватні сонячні електростанції потужністю в кілька кіловат — ідеальне рішення для домогосподарств і дрібних організацій. При цьому компанія не продає продукт, а віддає його клієнтам в довгостроковий лізинг з горизонтом 20 років. Покупець платить не за саму станцію, а виключно за енергію, яку та виробляє. Угоди фінансують сторонні кредитори (наприклад, Google), які за підтримку «зеленої» економіки отримують податкові пільги. У травні-червні 2008 року були створені фотоелектричні установки для забезпечення електроенергією серверів і офісу eBay, а також для компанії British Motors. Також в 2008 році компанія почала випускати програмне забезпечення, яке сприяє більш раціональному використанню електроенергії в житлових будинках, завдяки цьому кінцеві споживачі стали менше платити за електроенергію, а навантаження на мережі зменшилися. Концепція SolarCity економічна, екологічна і абсолютно збігається з принципами Маска. Компанія, зокрема, будує батареї для станцій підзарядки електрокарів Tesla. Проект уже складається з декількох десятків сервісних центрів в США і користується ажіотажних попитом у енергоспоживачів: в чергу за домашніми сонячними станціями люди записуються за кілька місяців. Втім, лідерство в галузі не рятує SolarCity від критики: сонячна електроенергетика ніколи не перетвориться в ефективну бізнес-модель, а в сегменті занадто висока конкуренція, щоб утримувати прийнятну стелю цін, міркують скептики. Проте, з моменту IPO в грудні 2012 року вартість акцій SolarCity підскочила з $ 8 до $ 38, а на травневому піку досягала $ 52. Маск залишається основним акціонером компанії, капіталізація якої наближається до $ 3 млрд. Саме його впевненість у перспективах проекту аналітики називають головним чинником феноменального ринкового успіху компанії, яка до сих пір працює в збиток ($ 23,9 млн. у другому кварталі 2013 року). Якщо засновник SpaceX і Tesla робить ставку на технологію, значить у неї є дійсно хороші шанси, щоб вистрілити, — таке явище на Уолл-стріт вже охрестили «ефектом Маска». Елон Маск задумався про створення ракетобудівної компанії ще на рубежі століть. Ним заволоділа амбітна думка створити платформу для багаторазових подорожей людини на інші планети. Найближчою точкою повинен стати Марс, вирішив винахідник.

«Я був зачарований перспективою колонізації Марса і став засновником проекту Mars Oasis. Мета — створити на цій планеті автоматизовані парники, які в перспективі могли б стати інкубатором для самопідтримучої екосистеми. І все було добре, якби не величезна ціна доставки парників на Марс. Я навіть спробував купити ракети в Росії і провів переговори з російськими чиновниками, але друзі пояснили: ця угода пахне таким криміналом, що в очах спецслужб я ризикую перетворитися на другого бен Ладена. І я подумав: стоп, а чому б мені не створити свою ракету?» Як тільки дозволили обставини (eBay купив PayPal), бізнесмен у 2002 році заснував Space Exploration Technologies Company, або просто SpaceX. У проект він вклав понад $ 100 млн. Вартість пропозицій на ринку — від $ 15 млн. за ракету в Росії до $ 65 млн. в США — підприємець вважав кратно завищеною. За його підрахунками виходило, що сукупно всі деталі, необхідні для будівництва космічного носія, коштували всього 2 % від ціни запуску в Штатах. Це обурило Маска. Корінь проблеми він бачив у бюрократизації космічної галузі, низьку конкурентоспроможність великих корпорацій і їх лобістських зусиллях щодо недопущення на ринок нових гравців. Маск був упевнений, що витрати створення і запуску ракет можна скоротити в десять разів. Але спочатку йому потрібно переформулювати мету космічних польотів. Головною місією SpaceX, запевняє Маск, є не доставка астронавтів і вантажів на орбіту, а колонізація інших планет. Якщо ти хочеш переселити частину людства з Землі на який-небудь супутник Юпітера, ти, чорт візьми, повинен придумати спосіб, як зробити це економно.

SpaceX починає проектувати ракету Falcon 1. На розробку йдуть чотири роки і сотні мільйонів доларів приватних інвестицій (одним з перших проект Маска підтримав його колишній діловий партнер Пітер Тіль, а Маск зберіг за собою дві третини частки SpaceX). В результаті ракета і три види рідинних двигунів — Merlin, Kestrel і Draco — були створені «з нуля» без будь-якого втручання держави. У 2006 році на SpaceX звернули увагу в NASA. Агентство спочатку уклало з компанією кілька контрактів на тестові пуски Falcon 1. «Моя мета — створити не просто ракету, а надійну ракету і за доступною ціною. Мене багато разів попереджали: якщо знижувати витрати, то тим самим зменшується і надійність. На мій погляд, це в корені невірно. Ось спортивна «феррарі» — це дуже дорогий автомобіль, але швидше за все «феррарі» зламається на першій же грунтовій дорозі. І, навпаки, найдешевша «хонда» може надійно працювати кілька років, і ви будете впевнені, що у неї не відвалиться колесо в першій же канаві. Те ж з ракетами. Головне — не поспішати.»

Перші три пуски в 2006–2008 роках при цьому вийшли провальними (третій і зовсім закінчився казусом — прах виконавця ролі Скотті в культовому сай-фай серіалі Star Trek Джеймса Дуана ракета замість космосу «поховала» в океанських глибинах). З четвертої спроби ракета стартує успішно — це обходиться в $ 7 млн. З п'ятої — відправляє на орбіту Малайзійський супутник. Вражене NASA укладає з SpaceX контракт на 12 місій по відправці вантажу до МКС на $ 1,6 млрд. «Ми використовуємо ті технології, які просто неможливо уявити собі в арсеналі державних інститутів. Наприклад, наша компанія потребувала теодоліт, який використовується для вирівнювання ракети, і замість покупки нового я запропонував пошукати на eBay. Ми і знайшли — прекрасний працюючий теодоліт, заощадивши близько 25 тисяч доларів. «Компанія оновлює свій флагманський продукт, і модернізована Falcon 9 спочатку просто виводить на орбіту вантажівку розробки SpaceX — Dragon, а 22 травня 2012 року першою в історії приватного космосу відправляє корабель до МКС.

У жовтні Dragon успішно доставив на станцію півтонни корисного вантажу, а в перспективі повинен вміщати екіпажі з семи астронавтів. Загальний пакет замовлень від державних і комерційних структур на 50 запусків ракет SpaceX на сьогодні становить близько $ 4 млрд., за консервативною оцінкою, вартість компанії становить близько $ 2,5 млрд.

Але Маск не поспішає з IPO. Для нього всі досягнення SpaceX — лише підготовка до здійснення головної мрії — експедиції на Марс. До кінця свого життя мільярдер хоче стати піонером-колонізатором Червоної планети. Для цього в рамках SpaceX ведуться розробки проекту Mars Colonial Transporter (MCP). Інженери Маска трудяться над інноваційними ракетними двигунами і космічними кораблями для доставки людей з Землі на Марс (на базі Falcon може бути створена ракета Grasshoper,яка вміє приземлятися вертикально, а в другому поколінні Dragon технічно вже здатен добиратися до Марса, запевняє Маск). На думку 42-річного бізнесмена, через 10–20 років фантастика може стати реальністю. «Я б хотів померти на Марсі. Тільки не розбившись об поверхню планети», — жартує мільярдер.

На прикладі Елона Маска можна простежити шлях людини, що втілив дитячі мрії, адже багато людей в дитинстві хотіли полетіти в космос, і незабаром це можна буде здійснити, адже бізнес прийшов в космонавтику, а від цього виграють дуже багато, адже космічний туризм в недалекому майбутньому стане реальністю, в тому числі і завдяки Елону Маску. «SpaceX хоче бути компанією, яка зможе посприяти переселенню людей на інші планети, оскільки, я думаю, це найграндіозніша мета, яка може стояти у житті. І хоча ніколи не можна забувати про більш приземлені речі, дуже корисно мати такий своєрідний Святий Грааль, пошук якого стає довгостроковою метою і головним джерелом натхнення.»

Маск — вимогливий перфекціоніст і педант в технічній сфері. Його здобутки в гаузі фізики допомагають бачити об'єктивні істини і відокремлювати їх від емоційних оцінок і спекулятивних прогнозів. Він просто мислить масштабно. Наприклад, він замислюється про засіб громадського транспорту під назвою «гіперпетля». Цей електричний надзвуковий апарат повинен доставляти людей з Лос Анжелеса в Сан Франциско (350 миль) за 30 хвилин. Планами створення «Петлі» Маск вперше поділився з журналістами у вересні 2012 року. Тоді він не привів технічних специфікацій проекту, обмежившись туманним терміном «п'ятий вид транспорту» (після залізниці, авіації, автотранспорту та судноплавства). «Це буде дещо, що ніколи не буде потрапляти в катастрофи, буде мінімум вдвічі швидше літака, буде живитися сонячною енергією і вирушати в дорогу не за розкладом, а рівно в той момент, коли потрібно вам», говорив бізнесмен в інтерв'ю Bloomberg. Зі своїми розробками Маск має намір вийти безпосередньо на губернатора Каліфорнії Джеррі Брауна і президента США Барака Обаму. Hyperloop, на його думку, повинен стати альтернативою планам влади з прокладання між Сан-Франциско і Лос-Анджелесом швидкісної залізничної магістралі вартістю під $ 70 млрд. (А з урахуванням витрат сума може вирости і до $ 100 млрд., впевнений бізнесмен). «Вони пропонують Каліфорнії найповільніший поїзд-експрес з найвищим показником будівельних витрат на милю шляху. Це неправильні рекорди», — обурювався підприємець. 12 серпня 2013 року «Петля» обзавелася 57-сторінковою презентацією концепту. Мова, як з'ясувалося, йде про замкнуту надземну магістраль в формі сталевої труби (точніше, двох паралельних труб, з'єднаних в кінцевих точках маршруту), всередині якої майже зі швидкістю звуку в умовах зниженого тиску (для зменшення опору повітря) переміщається герметична алюмінієва капсула на аеродинамічній подушці. «Розганяє» конструкцію електромагнітний імпульс. Сама капсула пропускає повітря через порожнину в носовій частині і викидає через «сопла» на жолобах нижній панелі, утворюючи повітряний прошарок, — схожа технологія застосовується в поїздах на магнітній подушці.

«Велика труба» буде складатися з 100-метрових відрізків, які будуть підняті на пілонах на висоту 20 метрів (опори необхідно будувати на відстані 45–90 метрів один від одного). Потреби проекту в електроенергії зможуть на 100 % задовольняти сонячні батареї, розміщені вздовж усього маршруту. А тут якраз і припала синергія з іншими проектами Маска: двигуни і електронну «начинку» капсули можуть успадкувати від Tesla Motors, в сонячній енергетиці краще за всіх розуміють інженери SolarCity, а SpaceX поділиться з «Петлею» сплавами для виробництва транспорту, випробуваними в космосі. Всередині транспортного човника зможуть розміститися до 28 осіб (якщо підвищити бюджет проекту з $ 6 млрд. до $ 10 млрд., конструкція Hyperloop дозволить перевозити по три автомобіля в одній капсулі). Відстань між Сан-Франциско і Лос-Анджелесом в 600 км «Петля» буде долати за 35 хвилин в комфортних для людини умовах (як виражається Маск, «буде суперзатишно і тихо, ніякої турбулентності»). Стартовий поштовх капсули для пасажирів буде порівнянний з розгоном літака по злітній смузі. Близько 70 човників на лінії зможуть курсувати з мінімальним інтервалом в 30 секунд (безпечна дистанція між капсулами — приблизно 8 км). Інвестиції повинні окупитися за 20 років за умови вартості квитка на інноваційний транспорт $ 20 і перевезення за цей термін 7,4 млн. Пасажирів в кожну сторону. Перша «Петля» приблизно повторить маршрут каліфорнійської автомагістралі Interstate-5. Маск обіцяє пасажирам безпрецедентний рівень безпеки. «Hyperloop не звалиться з небес і не зійде з рейок», — запевнив винахідник. Інженери з команди проекту врахували можливість екстреного гальмування при розгерметизації капсули і навіть запропонували мостобудівні антисейсмічні рішення в конструкції пілонів для нівелювання ризику руйнування землетрусом. Раціональним рішенням «Петля» стане для великих міст, розташованих на відстані не більше 1500 км один від одного. Для далеких дистанцій більше підходить авіація, вірить винахідник.

Маск попередив: сам він поки не готовий присвятити достатню кількість часу «Петлі» (йому і так важко справлятися одночасно з керуванням SpaceX і Tesla), хоча в будь-якому випадку залишається інвестором і згоден профінансувати створення прототипу. Всі інженерні знахідки своєї команди підприємець на умовах open source дозволив довести до розуму будь-яким ентузіастам, гарантувавши посильну підтримку. Якщо сміливців-інвесторів найближчим часом не знайдеться, через кілька років до реалізації проекту повернеться Tesla. «Я не боюся щось втратити на Hyperloop в фінансовому плані, просто було б круто зробити новий вид транспорту», - резюмував мільярдер. Технологічно в «Петлі» немає ніяких проривних рішень: всі компоненти винаходу вже експлуатуються в інших проектах, і це всерйоз підвищує шанси Hyperloop на «матеріалізацію»: дітище Маска вигідно відрізняється від численних аналогів на кшталт «вакуумного» потягу RAND Corporation, ось уже кілька десятиліть ходить в концептах.

«Я завжди першим ділом думаю про те, чи є наші знання про щось правдою. Може бути, є якесь інше пояснення? Я робив це з перших класів школи. Я завжди все заперечував. Це доводило батьків до сказу. Я ніколи їм не вірив і завжди вимагав відповідати на питання «чому?». Потім я намагався зрозуміти, чи має сенс їх відповідь.» Головною перешкодою на шляху до справжніх інновацій, на думку Маска, є звичка людей мислити аналогіями. В результаті в більшості випадків вони просто намагаються зробити щось краще, замість того щоб створювати щось нове.

Маск думає принципово інакше: «У фізиці є поняття основоположних принципів. Ти препаруєш реальність до її фундаментальних підстав. І починаєш вибудовувати аргументацію звідти. Це вимагає великих ментальних зусиль». «Думати про компанію уві сні і наяву — сім днів на тиждень і без перерв. Завжди залишатися максимально зосередженим на створенні чудових продуктів майбутнього. Це саме те, що потрібно робити на старті.»

«Потрібно бути готовим до того, що компанія може розвалитися в будь-яку хвилину. Заснувати стартап — це як їсти скло і дивитися в безодню, так як передчуття невдачі ніколи вас не залишить.»

Марк Цукерберг

Марк Цукерберг — засновник і розробник популярної мережі Facebook, наймолодший мільярдер в історії. У 2010 році він визнаний людиною року за версією американського журналу Time. Як пояснює видання, 26-річний мільярдер був обраний персоною року за те, що «об'єднав понад півмільярда осіб і намалював карту соціальних відносин між ними, створив нову систему обміну інформацією, і змінив наше життя».

У березні 2011 року соцмережа домоглася рекорду в оцінці своєї ринкової вартості — $ 85 млрд. У 2010 році число користувачів Facebook перевищила 500 млн чоловік, а фігуру Цукерберга «міфологізував» Голлівуд — восени 2010 року на екрани вийшов фільм «Соціальна мережа» про історію створення та розвитку Facebook.

«У світі, де соціальні структури понад усе, віртуальне, загальнодоступне досьє — це інформаційна бомба. І взагалі, якщо у людини є мізки, вона просто не має морального права, працювати не на себе, віддаючи більшу частину свого часу і результати своїх досягнень своєму роботодавцю.»

Марк Цукерберг

Марк народився 14 травня 1984 року у місті Уайт-Плейнсі на південно сході штату Нью-Йорк. Він був другим з чотирьох дітей і єдиним сином у інтелігентній родині стоматолога і психіатра. Про те, що світ ділиться на програмістів і користувачів, Марк дізнався, коли йому виповнилося 10 років і він отримав свій перший ПК (Quantex 486DX на процесорі Intel 486). Користувачі на комп'ютері працюють. Програмісти за допомогою комп'ютера змінюють світ.

Після появи комп'ютера Марк відчув себе жахливо дорослим і від нової іграшки перший час буквально не відходив. Вже через пару місяців йому набридло просто міняти колір бекграунду, і він почав читати розумні книжки, вирішивши навчитися чогось більш корисного, а саме — програмування. Читання пішло на користь. З програмними хитрощами Марк освоївся відмінно і, ще навчаючись в старшій школі, написав кілька дрібних програм, наприклад, комп'ютерну версію популярної настільної гри Risk. Але не всі його вироби були такі невинні. В принципі, і сам Цукерберг каже, що він не хотів би відразу створювати щось глобальне, але радий би зробити купу прикольних дрібниць, і ось програма Synapse якраз відноситься до таких. Він написав її для себе. Програма являла собою розумний mp3-плеєр, який, уважно вивчивши переваги власника і з'ясувавши, яку музику, в який час доби і як часто, він слухає, здатний був генерувати плейлисти самостійно, «вгадуючи», які треки господареві захочеться почути саме зараз. Незвичайною програмою зацікавилися, ні багато, ні мало, в Microsoft, а самим Цукербергом — і в Microsoft, і в AOL. Однак юне дарування відхилив пропозиції гігантів про покупку Synapse, а потім чемно відкинуло і їх запрошення до співпраці. Ось так просто, Марк відмовився від декількох десятків, а може, і сотень тисяч доларів, і роботи в одній з топових IT-корпорацій світу.

Дивно, що при такій захопленості Цукерберг знаходив час і для інших занять: прекрасно встигав з математики та природничих наук. З ентузіазмом віддавався такому неординарному спорту, як фехтування. Занурювався в античність, вивчаючи стародавні мови. Одного разу три місяці шкільних канікул провів в літній школі на курсах давньогрецької мови. Правда, передумав вступати на відповідне відділення, але вміння читати і писати на обох класичних мовах зберіг. А в університеті вибрав досить несподівану, хоча і зрозумілу дисципліну — психологію. Університетська успішність була так собі: пристрасть до програмування забирала надто багато часу. Часом підготовка до іспитів вимагала неординарних рішень, як, наприклад, в епізоді з 500 картинами на курсі з історії мистецтва. До іспитів залишалося два дні, і прочитати хоч щось про кожне полотно було неможливо. Цукерберг швиденько створив сайт, на кожній сторінці якого поставив по картині, і попросив однокурсників висловитися з приводу творів. «Через дві години, — згадує раціоналізатор, порівнюючи себе з Томом Сойєром, що фарбував паркан за допомогою комерційної кмітливості, - кожна картина обросла коментарями, і той іспит я здав на відмінно».

У внутрішній комп'ютерній мережі Гарварда був розділ, куди студенти викладали свої фотографії і особисті дані. Фотографії були так собі — звичайні фас і профіль, напружений вираз осіб. І тут юному Марку прийшло в голову попустувати: він зробив програму, яка вибирала дві випадкові особи і пропонувала порівняти, хто сексуальніший. Від бажаючих провести порівняльний аналіз не було відбою. До вечора першого дня сайт переглянули чотири тисячі осіб. Коли число відвідувачів перевалило за двадцять тисяч, через перевантаження впав сервер. Марк постав перед комісією з комп'ютерних зломів. По голові Цукерберга за це, звичайно, не погладили — він отримав дисциплінарне стягнення, але, мабуть, вже тоді помітив, що такого роду речі викликають у народу бурхливий інтерес. У Гарварді, до речі, до цих пір відмовляються коментувати той інцидент. Однак основа майбутнього комунікаційного шедевра була вже створена.

4 лютого 2004 року Марк запустив соціальну мережу під назвою «The Facebook», яка задумувалася як сайт для спілкування студентів Гарварда. «The Facebook» став популярний серед студентів в основному через зручності самоорганізації по групах, курсам та тусовок, які вже існують в вузах в офлайні. Відкриваючи «The Facebook» можна було дізнатися де живуть знайомі в цьому році, які дівчата симпатичні а які ні, хто, в кінці-кінців, новачок цього року… все це сильно нагадує те, що з себе представляє Facebook сьогодні. Після запуску сайту, Цукерберг заявив пресі, що Facebook був написаний всього за тиждень, а дана ідея просто визріла у нього в голові і була швиденько реалізована, «не відходячи від каси». Благо, ще й однокурсники допомогли — разом з Марком проектом займалися ще Едуардо Северін, Дастін Московіц, Ендрю Макколлум і Крістофер Хьюз. Дуже швидко соціальна мережа, створена Цукербергом, переросла межі кампуса (Нагадаю, що на той момент «однокласників» і «твиттеров» ще не було, їх клонували пізніше), вже навесні 2004 в неї входили всі коледжі ліги Плюща. Користувачам пропонувалося розміщувати фотографії і будь-яку інформацію про себе — від наукових і творчих інтересів до гастрономічних і любовних уподобань. А також фотографії, фотографії, фотографії…

Серйозні і перспективні проекти на стадії активного розвитку, як правило, вимагають і грунтовних вкладень. Але як показує життя — ці питання можна вирішити, якщо є цілеспрямованість. Марк витратив на бізнес всі гроші, відкладені батьками на оплату його навчання, але для мегапроекту цього природно не вистачило. І тому якось влітку Цукерберг рвонув в Силіконову долину, туди, де цікаві ідеї, якщо пощастить, можуть отримати підтримку. І знову удача посміхнулася напористому хлопцеві. Як і герой фінського письменника Мартті Ларни, що вийшов з дому за сірниками, а опинився в Америці, студент Цукерберг поїхав на розвідку і застряг в Пало-Альто — серці Силіконової долини.

Одного вечора на вулиці він випадково зустрівся з Шоном Паркером, культовою фігурою інтернету і одним із творців програми для обміну файлами Napster. Виявилося, що Паркер переїжджав в Пало-Альто, але у нього ще не було квартири. «Ми (Марк і його друзі) просто запропонували йому переночувати у нас», — каже Марк. Саме Паркер познайомив Цукерберга з Пітером Тілом, співзасновником платіжної системи PayPal. Досвідчений бізнесмен після пятнадцатихвилинної розмови проінвестував рудоволосого молодика на 500 тисяч доларів. Цукерберг написав до університету заяву про безстрокову академічну відпустку, як свого часу зробив інший відомий гарвардський «недоучка» — Білл Гейтс. Півмільйона — це тільки на перший погляд великі гроші. Марк і його команда вдосконалювали своє дітище в орендованих приміщеннях в Пало-Альто: хто — сидячи на хитких стільцях, хто — прямо на підлозі. У кімнатах, де стояли сервери, не було вентиляції. При каліфорнійської літній спеці в 45 градусів пластикові стійки плавилися по краях. У листопаді 2004 року число користувачів переступило за мільйон. Ще через півроку за допомогою Пітера Тіла компанії вдалося отримати серйозні кошти — 12,7 мільйона доларів від Accel Partners.

Восени 2005-го налічувалося вже більше 5 мільйонів активних клієнтів. Незабаром портал оголосив вільну реєстрацію — для будь-якого користувача з дійсною адресою електронної пошти. Відсоток клієнтів старше 30 років помітно підріс, і Facebook утвердився в числі лідерів Інтернету, стабільно залишаючись сьомим за популярністю сайтом Америки.

У 2006 році Цукербергу стали надходити перші пропозиції про покупку. Спочатку суми були дуже обережні, але досить швидко почали збільшуватися. Пропонували 750 мільйонів доларів, але Марк відмовився і заявив, що це втричі менше тієї суми, про яку можна було б вести серйозні обговорення. Пізніше, на вже згаданих переговорах з Yahoo, йшлося про мільярд, але Цукерберг знову сказав «ні». Чутки стверджують, що було ще й пропозицію від Google, і вони давали більше, але Facebook залишився в колишніх руках, а чутки залишилися чутками.

Сайт, тим часом, обростав не тільки людьми, а й новими сервісами, як вдалими, так і відверто провальними. Всім в компанії було ясно, що вони сидять на величезних грошах, але придумати витончені способи їх отримання від користувачів виявилося не таким вже легким завданням. На сайті випробували різні методи впровадження контекстної, як можна більш ненав’язливої, реклами. Траплялися, в зв'язку з цим, і скандали, зокрема, які стосуються приватності даних (яка виявилася під великим питанням) і неможливості остаточно видалити свій аккаунт. Загалом, все закономірно — чим більше ком'юніті, тим масштабніше хвилювання.

Божевілля охопило світ. Роком змін для Facebook виразно став 2007-й. Для початку Microsoft придбав 1.6 % акцій компанії за суму 240 млн. доларів. Нескладно підрахувати, що в розумінні Microsoft повна вартість компанії Facebook дорівнює 15 мільярдам папірців з портретами мертвих президентів. Куди вже тут Yahoo і Google з їх скромними сумами. У 2009 році Facebook офіційно відкрив коди платформи всім бажаючим, так що кожен отримав можливість створювати для сайту нові аплікухи, будь то іграшки, гороскопи, календарі або щось інше. До слова, тепер на сайт щодня додається більше 140 нових додатків. Фраза «А телефончик не дасте?» змінилася проханням про ссилочку на профайл в Facebook. І це дійсно зручно: замість того, щоб довго перевіряти методом проб і помилок, підходить тобі людина чи ні, можна просто переглянути його особисту сторінку.

Популярність Facebook забезпечила зручність самоорганізації по групах інтересів, вже існуючих в офлайні або новостворених. Запуск проекту супроводжувався скандалом. Через шість днів після відкриття сайту студенти старших курсів брати Кемерон і Тайлер Уінклвосс і Дивья Нарендра звинувачують Цукерберга, що той вкрав їхню ідею. Вони стверджують, що в 2003 році найняли Цукерберга, щоб той завершив створення соціальної мережі HarvardConnection.com. За їх словами, Цукерберг не передав їм результати своєї праці, зате скористався отриманими від них напрацюваннями для створення Facebook. У тому ж році Уінклвосс і Нарендра запускають свою мережу, перейменовану в ConnectU. І продовжують атаку на Цукерберга, поскаржившись на нього адміністрації Гарварду і газеті Harvard Crimson. Спочатку Цукерберг переконує журналістів не публікувати розслідування: він показує те, що нібито робив для HarvardConnection.com, і пояснює, що ці напрацювання не мають нічого спільного з Facebook. Але дуже недоречно ще один студент Гарварду — Джон Томсон в особистих розмовах починає розповідати, що Цукерберг вкрав для Facebook і одну з його ідей. Газета вирішується на публікацію статті, чим дуже ображає Цукерберга. Цукерберг мстить Harvard Crimson. Як пише ресурс Silicon Alley Insider, в 2004 році він зламує поштові скриньки двох журналістів видання, використовуючи щойно запущений Facebook. Він знаходить всіх користувачів, які вказали свою приналежність до газети, і переглядає логи (історію) введення ними невірних паролів в Facebook. Розрахунок Цукерберга виправдовується: двоє співробітників газети через неуважність намагалися зайти в Facebook з паролем від своєї пошти. Silicon Alley Insider стверджує, що Цукербергу пощастило: він з цікавістю прочитав в їх листуванні коментарі про спілкування редакції з ним і HarvardConnection.com. Брати Уінклвосс і Нарендра подають в суд, але суд відхиляє їх позов. Вони виявляються наполегливими і подають ще один позов. Другий суд проводить експертизу вихідних кодів, щоб зрозуміти, чи були вони дійсно вкрадені. Але правда до сих пір не ясна. Результати експертизи не були оприлюднені: у 2009 році Цукерберг погодився виплатити $ 45 млн ($ 20 млн грошима, а решта акціями Facebook) компанії ConnectU в рамках процедури досудового врегулювання. Після цього справа була закрита. До того моменту ConnectU налічувала менше 100 000 користувачів, а Facebook могла похвалитися 150 млн.

Але брати Уінклвосс на цьому не заспокоїлися, вони подавали клопотання до федерального апеляційного суду США, але їм було відмовлено в перегляді справи. За словами їхнього адвоката Джерома Фолка, апеляційний суд відмовив братам в перегляді справи, ґрунтуючись лише на мирову угоду сторін, в якому йдеться про те, що учасники судового розгляду після підписання документа не мають права відновлювати судовий розгляд. На думку адвоката, прийняте рішення незаконно, так як Марк Цукерберг в ході розгляду в 2008 році надав неправдиві дані про вартість компанії. 17 травня 2011 року Кемерон і Тайлер Уінклвосс передали позов проти власника соціальної мережі Facebook Марка Цукерберга в верховний суд США. Це остання спроба братів переглянути справу.

Отримавши статус мільярдера, сам Цукерберг не змінив свій спосіб життя. По-студентському звично він знімає житло (квартиру) з мінімумом зручностей в Пало-Альто, де немає навіть ліжка, і спить на матраці на підлозі. Дорогу до роботи долає пішки або на велосипеді. Улюблений зовнішній вигляд — заяложені брюки, майка і сандалі на босу ногу. Щоправда, зізнається, що для поїздок на такі «дорослі» заходи, як форум в Давосі, запас пристойний костюм.

Його подругу звуть Прісцилла Чен, у неї китайське коріння. Наш герой ще на першому курсі Гарварда висповідався в онлайновому щоденнику, що йому подобаються азіатські дівчата. Дух молодого батька-засновника відбивається і в штаб-квартирі Facebook. Три будівлі виглядають пристойно і сучасно, але образу студентського гуртожитку не втратили. Недбало одягнені службовці, число яких вже перевалило за 400 чоловік, на роботі з'являються сильно після обіду, а затримуються на ній до півнів. Щоб побут не заважав творчості, харчування, прання одягу і інші послуги надаються прямо в офісі, причому безкоштовно.

Не можна не відзначити здоровий погляд Марка на свою «імперію». Він розуміє, що технологічні прориви — це одне, а бізнес-стратегія — щось інше, і в цих речах він не настільки обізнаний. У діловому співтоваристві зі схваленням зустріли звістку, що для управління поточними операціями Facebook призначена досвідчений менеджер з Google Шеріл Сендберг.

Прагнення засобів масової інформації дізнатися якомога більше про Марка Цукерберга, рідко вінчаються успіхом. Все тому, що автор такого успішного проекту — особистість надзвичайно скритна, недоступна, яка не бажає демонструвати себе самого. Якщо і трапляються зовсім короткі інтерв'ю, то в них молодий і талановитий діяч, в основному, втрачається, затинається, заїкається, в загальному, відчуває перед камерою себе дуже ніяково (так було на шоу Опри Вінфрі).

Однак, більшість аналітиків переконана в тому, що такий стан речей — тимчасове явище і дуже скоро Марк безумовно затьмарить навіть самих просунутих ораторів сучасності. На відміну від інших відомих мільярдерів Марк Цукерберг не поспішає розкривати свої секрети, тому, багато фахівців самостійно намагаються проаналізувати особистість засновника Facebook, щоб зрозуміти, як 26-річному молодику вдалося зробити те, що сьогодні не під силу 99 відсоткам людей?

Перш за все, необхідно відзначити, що Марк завжди розумів різницю між технологічним проривом і творчою стратегією. І якщо в останньому він не сильний, то з задоволенням довіряє цю ділянку роботи хорошому менеджеру. Хоча в області менеджменту Марка не можна вважати таким вже бездарем, адже якимось дивним чином в його команду потрапляють кращі з кращих, фахівці, за якими роками полюють великі компанії. Багато хто стверджує, що Цукерберг володіє рідкісним умінням правильно вести переговори.

Марк Цукерберг надзвичайно вимогливий. Він любить сперечатися, рідко хвалить співробітників і прагне зробити все, щоб вони працювали з душею, повністю віддаючись справі. Втім, байдужих людей в команді Марка просто немає. Багато психологів говорять про те, що скромність і невибагливість Марка в плані комфорту якраз всіляко сприяють тому, що він може повністю зосередитися на своїй головній місії — розвитку мережі Facebook.

Взагалі ж, про простоту і навіть деякої недбалості в ділових переговорах Марка ходять легенди. Так одного разу він відмовився від зустрічі з представником Microsoft, яка була призначена на 8.00. «У цей час я ще сплю», — заявив Марк. Коли Цукерберга запросили на обговорення питань співпраці з Yahoo, він сказав, що до нього в цей день приїжджає дівчина. Ніякі розмови про те, що мова йде про угоду на мільярд доларів на Марка не подіяли.

Не потрібно поспішати — цей принцип Цукерберг засвоїв ще в шкільні роки після першої пропозиції від Microsoft. Сьогодні Марк вірний собі, а гроші як і раніше йдуть в його руки. Наймолодший мільярдер сьогодні став кумиром мільйонів людей, які хочуть досягти таких же небувалих висот. Але зробити це зможуть лише одиниці… Що можна сьогодні сказати про Марка як бізнесмена і видного IT-діяча? Мабуть, нічого конкретного.

Навіть експерти розходяться в думках — одні називають Facebook новим Google, а Цукерберга — заміною Пейджу і Сергію Брину, інші висловлюються дуже обережно, особливо після судових розглядів і звинувачень в крадіжці ідей. До сих пір не зовсім ясно, що у всій цій історії було грамотним розрахунком, а що — удачею і спійманою випадково хвилею.

Найбільш часта характеристика Марка, яка лунає з вуст більшості експертів, критиків і сильних світу цього, зводиться до однієї фрази: «Він поки ще такий молодий». І складно з цим не погодитися: вік Марка дійсно заважає розглянути, хто ж він такий — юний геній або просто дуже везучий хлопець, якому прихильні обставини.